Tartalom

BIBLIATANULMÁNY

Tóth Sándor

Függőség kontra önzetlenség 3

ZENE

Balogh Barnabás és Baloghné Kovács Magdolna

Dicsőítés a bibliai kortól a XX. század közepéig

Rövid történeti áttekintés 39

SZOCIOLÓGIA

Tóth Krisztián

A 2022-es népszámlálás néhány baptistákra vonatkozó aspektusa 44

Bacsó Benjámin-Urbán Korvin

Az Élő Remény Baptista Gyülekezet esettanulmánya a 2023-as belső gyülekezeti felmérés alapján 51

BESZÁMOLÓ

Dr. Mészáros Kálmán

Amerikai útinapló62

KÖNYVAJÁNLÓ

Az ezeréves birodalom68

A Szolgatárs folyóirat a Magyarországi Baptista Egyház kiadványa

Felelős szerkesztő: Sinka Csaba

Felelős kiadó: Papp János egyházelnök

Tördelőszerkesztő: Sinka Csaba

A lap ára: 1250 Ft. Előfizethető a kiadóhivatalnál.

Szerkesztőség és kiadóhivatal:

1068 Budapest, Benczúr u. 31.

Telefon: 20-886-0410

www.szolgatars.hu

szolgatars@gmail.com

ISSN 1218-425X

© Szolgatárs folyóirat

BIBLIATANULMÁNY

Tóth Sándor

FÜGGŐSÉG KONTRA ÖNZETLENSÉG

A most következő tanulmány és lelkipásztori jegyzetek az énképtorzulás jellemzőiről és az abból való helyreállás lehetőségéről szól, az irgalmas szamaritánus példázata megvilágításában. Kitekintünk a témához szorosan kapcsolódó gyülekezeti fegyelmezés bibliai gyakorlásának alapelveire is.

Mindenható Isten és/vagy mindenható pszichológia?!?!

A fenti gondolat provokatívnak tűnhet, pedig, ha jobban végig gondoljuk nem kell annak lennie. A pszicho-logia kifejezés konkrét jelentése: a lélekről nyert tudás, ismeret. Így mint tudomány, megfigyelései, felfedezései segítségünkre lehetnek önmagunk, problémáink, hiányosságaink és szükségeink felismerésében. Viszont éppen az elnevezés értelmezése segít bennünket, hogy ne várjunk többet annál, amit jelent. Nem képes helyre tenni lelkünk kificamodásait, vagy kitisztítani és meggyógyítani lelkünkben, sőt a bennünk annál mélyebben lévő sebeinket. Képtelen megszabadítani a szívünk mélyéből feltörő néha ijesztően sötét reflexióktól, gondolatoktól, reakcióktól. Erre azonban a jelentésértelmezés alapján nem is vállalkozhat a pszichológia tudománya.

A bibliai antropológia szerint az ember három egymással szorosan összekapcsolódó és kölcsönhatásban álló alkotóelem, a test (szóma), lélek (pszüché) és a szellem (pneuma) egysége. Ennek fényében a pszichológia nem is vállalkozott arra, hogy az Isten által teremtett embert, annak egészében megismerje. Az ember- és így az igaz ön-ismeretre egyedül a Szentszellem által megelevenített Szentírás segítségével juthatunk. Ebben a megismerésben, mint egy „segéd”-tudomány jöhet képbe a pszichológia, azaz a lélekről nyert tudományos ismeret.

Tévedés azt gondolni, hogy a pszichológia által feltárt lélek-titkok, sebek, rejtett fájdalmak, hiányosságok, önmagában azok fel-, beismerésétől meggyógyulnak, betöltetnek. Amennyiben ezt HINNÉNK, a pszichológiát úgy fogadnánk mint korunk keresztyén közösségének „pót”-vallását, holott maga a tudományág önelnevezését tekintve, ilyen igényt nem támaszt.

Nagy vágya, így kísértése is az embernek, hogy uralja a világot, az időt és önmagát, de ezeket uralni nem képes. A történelem bizonyítja, hogy minden emberi önistenítés súlyos kudarcokba fulladt, legtöbb esetben sokaknak okozva mérhetetlen szenvedést, halált.

Az énközpontú gondolkodásból maximum intellektuális érdeklődés fakad az Isten igéje iránt, így annak életet átformáló, helyreállító erejét a személy nem tapasztalhatja. Mivel hitének rossz iránya ilyen következménnyel jár, ezért esik bele a Pál apostol által így fogalmazott csapdába:

Az ilyenek a kegyesség látszatát megőrzik ugyan, de annak az erejét megtagadják. Fordulj el tehát ezektől. (2Tim 3,5)

Az ember ősi problémája, hogy Istent le akarja cserélni, Tőle, mint Teremtőjétől meg akar szabadulni. A történelem folyamán az ember újra és újra próbálkozott azzal, hogy „Isten dicsőségét felcserélje” másra. „Saját bölcsességétől ok nélkül felfuvalkodva” (Kol 2:18[1]) igyekezett a tudományban és annak eredményeiben való bízásra lecserélni a Mindenható Istenbe vetett feltétlen bizalmat. Nem kell csodálkoznunk, ha egyesek éppen a pszichológiát, mint tudományt igyekeznek erre a „felcserélésre” használni. Sajnos ennek a fájdalmas következményeivel az emberiségnek újra és újra szembe kellett néznie. Pál apostol impulzív, erőteljes szavakkal int óvatosságra minket, feltárva a „felcserélés” következményeit is.

Akik bölcseknek mondják magukat, bolonddá lettek, és a halhatatlan Isten dicsőségét felcserélték halandó emberek, sőt madarak, négylábúak és csúszómászók képmásával. Ezért kiszolgáltatta őket Isten szívük vágyaiban a tisztátalanságnak, hogy meggyalázzák egymás testét. Az ilyenek Isten igazságát hazugsággal cserélték fel, és a teremtményt imádták és szolgálták a Teremtő helyett, aki áldott mindörökké. Ámen. Ezért kiszolgáltatta őket Isten gyalázatos szenvedélyeiknek: mert asszonyaik felcserélték a természetes érintkezést a természetellenessel, ugyanúgy a férfiak is elhagyták a női nemmel való természetes érintkezést, és egymás iránt ébredt vágy bennük: férfiak férfiakkal fajtalankodnak, de el is veszik tévelygésük méltó büntetését önmagukban. És mivel nem méltatták Istent arra, hogy megtartsák ismeretükben, Isten kiszolgáltatta őket megbízhatatlan gondolkodásuknak, hogy azt tegyék, ami nem illik. Tele vannak mindenféle hamissággal, gonoszsággal, kapzsisággal, rosszasággal, tele irigységgel, gyilkos indulattal, viszálykodással, csalással, rosszindulattal; besúgók, rágalmazók, istengyűlölők, gőgösek, fennhéjázók, dicsekvők, találékonyak a rosszban, szüleiknek engedetlenek, kíméletlenek, szószegők, szeretetlenek és irgalmatlanok. Ezek ismerik ugyan Isten igazságos rendjét, amely szerint halálra méltók, akik ilyeneket tesznek; mégis nemcsak teszik ezeket a dolgokat, hanem azokkal is egyetértenek, akik ilyeneket tesznek. (Róm 1,22-32)

Az Isten szava elégséges a lelkünk sok fájdalmat, szenvedést és kétséget okozó torzulásainak nem csupán felismerésére, hanem az Isten Szelleme általi gyógyuláshoz és a lélek-ficamaink helyreigazításához. Teszi ezt a bennünk felgyülemlett hamisságok, Isten igazságára való lecserélése útján. Nézzünk meg egy igeszakaszt ennek szemléltetésére, közismert néven a Názáreti Jézus „irgalmas szamaritánus” példázatát, az azt megelőző Biblia versekkel együtt.

Ekkor felállt egy törvénytudó, hogy megkísértse őt, és ezt kérdezte: Mester, mit tegyek, hogy elnyerjem az örök életet? Ő pedig ezt mondta neki: Mi van megírva a törvényben? Hogyan olvasod? Ő pedig így válaszolt: „Szeresd az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből, teljes erődből és teljes elmédből, és felebarátodat, mint magadat.” Jézus ezt mondta neki: Helyesen feleltél: tedd ezt, és élni fogsz. Ő viszont igazolni akarta magát, ezért megkérdezte Jézustól: De ki a felebarátom? Válaszul Jézus ezt mondta neki: Egy ember ment le Jeruzsálemből Jerikóba, és rablók kezébe esett, akik kifosztották, meg is verték, azután félholtan otthagyva elmentek. Történetesen egy pap ment azon az úton lefelé, de amikor meglátta, elkerülte. Hasonlóképpen egy lévita is odaért arra a helyre, de amikor meglátta, ő is elkerülte. Egy arra utazó samaritánus pedig, amikor odaért hozzá és meglátta, megszánta, odament, olajat és bort öntött sebeire, és bekötötte azokat. Azután feltette őt a saját állatára, elvitte egy fogadóba, és gondját viselte. Másnap elővett két dénárt, odaadta a fogadósnak, és azt mondta neki: Viselj rá gondot, és ha valamit még ráköltesz, amikor visszatérek, megadom neked. Mit gondolsz, e három közül ki volt a felebarátja a rablók kezébe esett embernek? Ő így felelt: Az, aki irgalmas volt hozzá. Jézus erre ezt mondta neki: Menj el, te is hasonlóképpen cselekedj! (Lk 10,25-37)

Bevezetés

Kérdés, hogy az irgalmas szamaritánus az idealizált keresztyén ember képe, vagy eszményképe? Olyan tulajdonságokkal bíró személy, akinek életpéldája nem követhető, el nem érhető földi halandónak? „Agyon kell nyomjon” erkölcsi nagysága és frusztrációt kell, hogy keltsen bennünk? Ez lenne Jézus célja ezzel a példázattal?

Az bizonyos, hogy helyénvaló saját hiányosságainkra ráébrednünk, és Krisztus kegyelmére szorultságunkat őszintén, de mégis Isten szeretetére tekintve hálás szívvel beismernünk.

Meglátásom szerint az irgalmas szamaritánus példázatában Jézus elénk tárja milyenné formálódhat át a bűn által megrontott, de az újjászületés által, egy másfajta életlehetőségre felszabadított ember. Példázata ez, az Isten életváltoztató kegyelme munkájának, mint egy megszentelődési folyamat eredményének.

A megszentelődés útján akadnak fájdalmas szembenézések, jellembeli bűnök fel és beismerése, és ezekből a megtérésre való készség. Ugyanakkor a Krisztus kegyelme szabadító és életváltoztató erejének ünnepe, amikor jellemünk krisztusivá formálódását tapasztaljuk. Ez a GYŐZEDELMES tanítványi élet!

Az irgalmas szamaritánus egyszersmind a Megváltó Jézus Krisztus jelképe, aki megáll a bűn miatt halott szellemi állapotban lévő roncs életünk mellett. Kitisztítja a bűn által ütött sebeinket, bekötözi azokat, majd biztonságba helyezi életünket. Ő fizette ki „gyógyulásunk” árát.

Pedig a mi vétkeink miatt kapott sebeket, bűneink miatt törték össze. Ő bűnhődött, hogy nekünk békességünk legyen, az ő sebei árán gyógyultunk meg. Mindnyájan tévelyegtünk, mint a juhok, mindenki a maga útját járta. De az Úr őt sújtotta mindnyájunk bűnéért. (Ézs 53:5-6)

Az aranyszabály

Az irgalmas szamaritánus történetét olvasva eszünkbe juthat az u.n. aranyszabály, amit a Názáreti Jézus Galileában a hegyi beszédében mondott el.

„Amit tehát szeretnétek, hogy az emberek veletek cselekedjenek, ti is ugyanazt cselekedjétek velük, mert ez a törvény, és ezt tanítják a próféták.” (Mt 7:12)

Mit jelent ez az igevers konkrétan? Hogyan értelmezzük?

Mit várhatunk másoktól, ha ennek szellemében cselekszünk?

Kell-e várnunk bármit is másoktól, amennyiben hasonlóan cselekszünk?

Az igeversben leírtak és a „Jó tett helyébe jót várj!” mondás tartalmi lényegét tekintve megegyezik-e? Miért?

Úgy vélem, abban megállapodhatunk, ha azért teszünk valami jót mással mert várjuk, hogy viszonzásul ugyanazt velünk is megtegye, már nem beszélhetünk önzetlenségről, tiszta motivációról és végképp nem AGAPÉ, feltétel nélküli Krisztusi szeretetről. Ez inkább hasonlít egy üzletre. Befektetjük a jócselekedetet, hogy aztán ennek hasznaként mások velünk is jót tegyenek.

Megérthetjük, ha így gondolkozunk, akkor az életben sok csalódás fog érni bennünket. Sajnálatos, de egyáltalán nem biztos, hogy a jó cselekedeteinkkel elérhetjük, hogy a másik fél hasonlóan viszonyul majd hozzánk. Vannak emberek, akik inkább kihasználják szeretetünket, visszaélnek jóindulatunkkal. Sőt akadhatnak olyanok is, akik ennek elmaradásakor követelni is kezdik tőlünk a korábban tapasztaltakat, mintha az előjoguk lenne. Kérdés, hogyan kezeljük az ilyen helyzetet keresztyénként, mint Krisztus tanítványa?

Jézus arra bátorítja szívünket, hogy tanuljunk szeretni a mennyei Atyánktól.

Én pedig azt mondom nektek: Szeressétek ellenségeiteket, és imádkozzatok azokért, akik üldöznek titeket, hogy így mennyei Atyátoknak fiai legyetek, mert ő felhozza napját gonoszokra és jókra, és esőt ad igazaknak és hamisaknak. Mert ha azokat szeretitek, akik titeket szeretnek, mi a jutalmatok? Nem ugyanezt teszik-e a vámszedők is? És ha csak testvéreiteket köszöntitek, mennyivel tesztek többet másoknál? Nem ugyanezt teszik a pogányok is? Ti azért legyetek tökéletesek, miként a ti mennyei Atyátok tökéletes. (Mt 5:44-48)

Az az igazság, hogy a Názáreti Jézus szavai zavarba ejtőek. Hogyan kell értenünk tanítását? Mit kezdjük ezzel a hétköznapokban? „Bokszzsákká” kell válnunk, akibe bárki, bármikor belerúghat, amit szó nélkül kell tűrnünk?

Ez biztosan nem lenne helyes értelmezés, hiszen a Názáreti Jézus földi szolgálata során számtalan konfliktust felvállalt, pl. kemény szavakkal bírálta az Isten igazságát eltorzítani akaró képmutatókat (Mt 23:13-39[2], Jn 8:44[3] ), de az igazságtalansággal, hamissággal szemben is felemelte szavát (Lk 13:32[4], Jn 18:23[5] ).

Pál apostol a Péld 25:21-22[6] versek üzenetét Újszövetségi szempontból felhasználva segít helyesen értelmeznünk az ellenség szeretetére vonatkozó Jézusi tanítást.

Róm 12:20 Sőt, "ha éhezik ellenséged, adj ennie, ha szomjazik, adj innia; mert ha ezt teszed, parazsat gyűjtesz a fejére."

A tanítás lényege tehát, hogy ne kívánd ellenséged halálát, sőt segíts rajta, ha életveszélybe kerül.

Felmerülhet a kérdés: Jól értjük, hogy ezek az elvek érvényesülhetnek a tanítvány- keresztyén életében üzleti, munkahelyi környezetben is? A rövid válasz erre a kérdésre: IGEN.

Ezt követheti teljesen jogosan a „Hogyan?” kérdés.

A világi üzleti életben is ismerik a „win-win” megállapodást, mint értéket. Aki hosszútávon gondolkodik, az ilyen szerződést igyekszik kötni. Ez azt jelenti, hogy a megállapodás mindkét félnek megéri, nem csak az egyik fél számára előnyös.

Keresztyénként ennél tovább kell mennünk. Nincs olyan üzleti előny, ami arra adhat alapot, hogy átverjünk, becsapjunk másokat. Viszont nekünk sem kell ezt megengedni üzlettársunknak, vagy ügyfelünknek. Nem minden ügyfelet, partnert érdemes megtartani!

Egyik alkalommal egy megtért, Krisztusban új életet nyert cigány asszonnyal beszélgettem. Elmondta, hogy korábban futtatott aranyékszereket árult, amiről azt hazudta vevőinek, hogy arany, de mióta Krisztus követője lett nem csapja be az embereket. Erre a felismerésre a Szentszellem vezette el és Ő adott neki erőt az élete megváltoztatásához annak ellenére, hogy így anyagilag „nehezebb” helyzetbe került.

A másik eset, ami eszembe jut egy keresztyén testvérünké. A cégvezető értékelte munkáját, ezért szerette volna olyan lehetőséghez juttatni, ahol több jövedelmet szerezhet. Ezt mondta neki:

„Szeretnék egy jól jövedelmező lehetőséget felkínálni neked. A probléma az, hogy az értékesítés érdekében szükség lehet arra, hogy a valóságot elhallgasd (ez jelenti a hazugságot, finomított megfogalmazásban). Az a probléma, hogy Te ezt úgy sem tudnád így csinálni. Jól gondolom?”.

Végül a lehetőséget más kapta meg. Az idő múltával barátunk is jobban fizető munkát kapott, ami lehetővé tette számára a megnövekedett családjáról való gondoskodást. Isten nem feledkezett meg gyermekéről.

Miről szól az irgalmas szamaritánus története?

A vallásosság kritikáját fogalmazza meg? A jó cselekedetek fontosságáról tanít? Az emberi jóságról, segítőskészségről beszél? VAGY, sokkal inkább: A tiszta és önzetlen szeretetet világítja meg? Figyeljük meg, hogy Jézus a "Szeresd felebarátodat, mint magadat." parancsolat magyarázataként mondta el ezt a példázatot.

A példázatot követően olvassuk Lukács beszámolójában Márta és Mária történetét, melyben a jócselekedet, a szolgálat tettei és a szeretetkapcsolat konfliktusa tárul elénk.

Mártát pedig teljesen lefoglalta a sok munka. Ezért odajött, és így szólt: Uram, nem törődsz azzal, hogy a testvérem magamra hagyott a munkában? Mondd hát neki, hogy segítsen! Az Úr azonban így felelt neki: Márta, Márta, sok mindenért aggódsz és nyugtalankodsz, pedig kevésre van szükség, valójában csak egyre. Mária a jó részt választotta, amelyet nem vehetnek el tőle. (Lk 10,40-42)

„Mária a jó részt választotta”, azaz nem valódi az a jócselekedet, mely a szeretetkapcsolatot nélkülözi, ellehetetleníti, vagy helyettesíteni próbálja.

Bármelyikünk beleeshet ebbe a hibába. Vegyük pl. a háziasszony esetét, aki vacsorát készít a meghívott vendégeknek. Ki akar tenni magáért, hogy a lehető legjobb képet alakítsa ki magáról vendégei előtt. Ennek érdekében a család többi tagját is űzi, hajtja, hogy minden időben elkészüljön, rendben legyen. A légkör eközben egyre feszültebbé válik. Mire a vacsoravendégek megérkeznek az otthon robbanásveszélyesen „benzingőzössé” válik, semmint kedvességtől és a találkozás örömétől áthatottá. Lehet, hogy lenyűgözően sikerül a három, négy fogásos vacsora, de mire vége a vendégségnek, kimerült, kifosztott és elcsigázott állapotba jut a vendéglátó. Talán jobb lett volna egyszerűbben megoldani a vendéglátást, ha már többre nem maradt idő és inkább a lényegre, a találkozásra, a szeretetkapcsolat megélésére koncentrálva kölcsönösen gazdagítani egymást a vendégekkel.

Ne feledjük: a szeretetkapcsolat sokkal fontosabb, mint az ajándékok, vagy a pénz. Nem fizethető ki ennek hiánya, de pótolni sem lehet semmi mással. A Názáreti Jézus erre kívánja felhívni a figyelmünket. Ne magadért, saját imázsod építéséért cselekedj, hanem törekedj kölcsönösen őszinte és szeretetteljes kapcsolatok kialakítására, építésére azokkal, akik fontosak számodra és erre nyitottak.

Viszont a kikövetelt, kierőszakolt, manipuláció útján kizsarolt cselekedet sem nevezhető jónak, mert nélkülözi a jóság alapját az isteni szeretetet. Az ilyen tettek mögött a követelőző fél esetében az önzés, az ezt kiszolgáló fél szívében pedig leginkább a félelem húzódik meg, mint mozgató erő.

Az irgalmas szamaritánus története olyan példázat, amelyben a szeretetből fakadó cselekedetet nem piszkol be az önzés, az egoizmus, melynek motivációja tiszta. Nem teszi zavarossá semmilyen, a segített személlyel szemben támasztott elvárás, vagy önelfogadási problémából fakadó kompenzáció. A cselekvő nem önnön lelkében tátongó ürességet igyekszik betömködni ezen az úton, hanem a szívében lévő bőséges isteni-szeretet árad tovább a segítő-segített kapcsolatban.

Az irgalmasan cselekvő szamaritánus, olyan zsidó emberen segített, aki

- vallási alapú meggyőződéséből fakadóan megvetéssel tekintett rá.

- magatehetetlenné vált, tehát azt sem tudta ki és mit tesz vele ott az út szélén.

- nem volt lehetősége visszafizetni, meghálálni a kapott segítséget, mert segítője kiléte rejtve maradt előtte. Háláját Istennek róhatta le, aki így gondoskodott számára „megmentőről”.

A segítséget nyújtó fél nem várt el hálálkodást a bajbajutott személytől, és nem számíthatott semmilyen előnyre tettéért. Sőt, felvállalta a magatehetetlen ember „terhét”, méghozzá abszolút önzetlenül. Időt, pénzt áldozva vállalta a kellemetlenséget azért, hogy a magán segíteni képtelen, számára egyébként ismeretlen embertársát támogassa, addig amíg ez feltétlen szükséges. Egyébiránt ez a mózesi törvények lényege[7] is, ahogy a törvénytudóval való beszélgetésében Jézus erre rá is mutatott (Lk 10:26-27).

„Maimonides[8], a középkori egyiptomi zsidó tudós azt tanította, hogy bár a cedáká (jó cselekedet) második legmagasabb formája az, ha ismeretlennek adunk adományt, de a legmagasabb rendű formátum az, ha ajándékot, illetve kölcsönt adunk, vagy egyfajta partnerséget vállalunk úgy, hogy annak eredményeként a megajándékozott el tudja magát majd tartani, és így nem kell neki másoktól függeni, vagy éppen másokon „élősködni”.[9]”

Szeresd…

„Szeresd…” olvassuk a törvénytudó szavait, melyeket a Názáreti Jézus "Mi van megírva a törvényben? Hogyan olvasod?" kérdésére adott válaszában a 5Mózes 6:5[10] és 3Móz 19:18[11] igéket idézve mondott.

Mt a visszaemlékezésében a két parancsolat súlyát érzékeltetve lejegyzi a következő mondatot is:

Mt 22:40 E két parancsolattól függ az egész törvény és a próféták.

Az itt használt „szeresd[12]” görög szó (G25 ἀγαπάω (agapaó)) jelentése SZERET, megszeret, önzetlenül, tárgya érdemeitől függetlenül. Isteni tulajdonság megnyilvánulása az emberek iránt, amely azok javát, megmentését, üdvösségét munkálja, Jn 3:16.[13]

Az ún. nagy parancsolatban a „szeresd” felszólítás jövő idejű alakban szerepel, ezért úgy is fordítható, hogy „szeretni fogod”. Ennek a szeretetnek, amivel mi szeretjük Istent és felebarátunkat van tehát kiváltó oka, mely eredményeként szeretni fogjuk Istent és felebarátunkat, sőt minél erőteljesebben tud hatni ránk az, amiből fakad ez a szeretet, egyre bőségesebben nyilvánul meg életünkben. Honnan fakad hát ez a szeretet? Mi indítja el ennek folyamatát az ember szívében, szellemében?

A forrás agapészeretet mélységét Jézus egy mondatba sűrítve fogalmazta meg. Ebben az igeversben találjuk Isten öröm és kegyelem üzenetének legtömörebb összefoglalását és lényegét.

Mert úgy szerette[14] Isten a világot, hogy egyszülött Fiát adta, hogy aki hisz őbenne, el ne vesszen, hanem örök élete legyen. (Jn 3:16)

Itt a „szerette” ige olyan alakban szerepel, miszerint már volt ez az AGAPÉ, azaz isteni szeretet, megjelent és ma is hat. Nos, akkor megtaláltuk a „szeretni fogod”-at kiváltó forrás-szeretetet, ez Isten kegyelem-szeretete.

A SZERESD az Urat és felebarátodat szívbéli indulat, hozzáállás ennek a kegyelem-szeretetnek a befogadásából, megtapasztalásából fakad az ember szívéből. A megváltott ember szellemében e kettő, a kegyelem és a szeretet elválaszthatatlanul születik meg, és él tovább a mindennapokban Krisztus tanítványa életében. Nem különíthető el az Isten iránti szeretet a testvéri, majd felebaráti szeretettől, hiszen az Isten szívének indulata ez az elveszett ember iránti áldozatkész szeretet.

Az Isten kegyelem-szeretete, amit az ember a megtérésekor megtapasztal és befogad, gyógyítja ki a bűnbetegségétől megromlott szívét, szellemét és szül új és jó indulatot családja, hit-testvérei, majd embertársai iránt.

János és Péter apostol Szentszellem által megfogalmazott szavai ennek az üzenetnek a mindennapi életben való megélésére buzdítanak bennünket. Ugyanakkor rámutatnak arra, hogy a szeretet forrása a bennünk lakozó Szentszellem, akit Isten kegyelmének elfogadása útján kaptunk.

Istent soha senki sem látta: ha szeretjük egymást, Isten lakik bennünk, és az ő szeretete lett teljessé bennünk. Abból tudjuk, hogy benne maradunk, és ő mibennünk, hogy a maga Lelkéből adott nekünk. (1Jn 4:12-13)

A szeretetben nincs félelem, sőt a teljes szeretet kiűzi a félelmet; mert a félelem gyötrelemmel jár, aki pedig fél, nem lett tökéletessé a szeretetben. Mi tehát azért szeretünk, mert ő előbb szeretett minket. Ha valaki azt mondja: "Szeretem Istent", a testvérét viszont gyűlöli, az hazug, mert aki nem szereti a testvérét, akit lát, nem szeretheti Istent, akit nem lát. Azt a parancsolatot is kaptuk tőle, hogy aki szereti Istent, szeresse a testvérét is. (1Jn 4:18-21

A szeretet nem filozófiai fogalom, hanem nagyon is valóságos. János azt írja, „nem szereti a testvérét, akit lát, nem szeretheti Istent”. Akit látunk, azaz akik velünk együtt járják a zarándok útját, a helyi gyülekezetben mellettünk küzdik a hit harcát, akikkel a kiscsoportos közösségben (pl. házicsoport) is rendszeresen találkozunk. Nem általában a testvérek iránti szeretetre buzdít az ige, hanem azon testvéreink szeretetére, akikkel valóságos kapcsolatban vagyunk, látjuk életüket, érzékeljük reakcióikat. Az Isten iránti szeretet látható formája tehát a testvérek közötti kölcsönös, önös érdekektől egyre inkább mentes és gyakorlati szeretet.

Péter ennek a szeretetnek a kiváltó okát és a folyamatszerű kibomlását nagyszerűen fogalmazza meg a tanításában:

Az ő isteni hatalma megajándékozott minket mindazzal, ami az életre és a kegyességre való, azáltal, hogy megismertük őt, aki saját dicsőségével és erejével hívott el minket. Ezek által drága és hatalmas ígéreteket kaptunk, hogy általuk isteni természet részeseivé legyetek, és megmeneküljetek attól a pusztulástól, amelyet a kívánság okoz a világban. Éppen ezért teljes igyekezettel törekedjetek arra, hogy hitetekben mutassátok meg az igaz emberséget, az igaz emberségben ismeretet, az ismeretben önuralmat, az önuralomban állhatatosságot, az állhatatosságban kegyességet, a kegyességben testvéri szeretetet, a testvéri szeretetben pedig minden ember iránti szeretetet. (2Pt 1,3-7)

Visszhangozzon szívünkben Jézus válasza, amit a szeretet „törvénye” igéire reagálva tanított:

Lk 10:28 Jézus ezt mondta neki: "Helyesen feleltél: tedd[15] ezt, és élni[16] fogsz."

„Tedd” azaz gyümölcsként teremje életed ezt a szeretetet és „élni fogsz”, vagyis a felülről, az Istentől a Szentszellem által nyert új életben jársz, cselekszel, szólsz a mindennapokban.

Miután az irgalmas szamaritánus történetét elmondta, Jézus ismét felhívja beszélgetőtársa figyelmét arra, hogy Isten szeretete cselekvő szeretet. Így akiben ez a szeretet él, ez a szeretet mozdítja a szükségben lévő, magán segíteni képtelen felebarát iránt.

Mit gondolsz, e három közül ki volt a felebarátja a rablók kezébe esett embernek?" Ő így felelt: "Az, aki irgalmas volt hozzá." Jézus erre ezt mondta neki: "Menj el, te is hasonlóképpen cselekedj." (Lk 10:36-37)

A kölcsönösség elve

Nem beszélhetünk barátságról a kapcsolatban megnyilvánuló kölcsönösség nélkül.

Amikor a segítségre szorulót támogatjuk, segítő-segített kapcsolat alakul ki. Ilyen helyzet a lelkigondozásnak az a formája, amikor a nálunk érettebb, tapasztaltabb és előttünk példaadó életet élő személytől, személyektől kérünk segítséget. Nem tudunk olyan embernek lelkigondozóként segíteni, aki nem tisztel bennünket.

Az Újszövetségi Szentírás tanításában több helyen is ott találjuk az „egymás” kifejezést, mely utal a kapcsolatokban megnyilvánuló kölcsönösen építő és gyakorlati szeretetre.

Mert ti, testvéreim, szabadságra vagytok elhívva; csak a szabadság nehogy ürügy legyen a testnek, hanem szeretetben szolgáljatok egymásnak. Mert az egész törvény ebben az egy igében teljesedik be: „Szeresd felebarátodat, mint magadat.” Ha pedig egymást marjátok és faljátok, vigyázzatok, el ne emésszétek egymást! Intelek titeket: a Lélek szerint éljetek, és a test kívánságát ne teljesítsétek. Gal 5,13-16

A kapcsolatra vonatkozó erős kifejezések, „marjátok és faljátok”, „el ne emésszétek” komolyan el kell gondolkoztassanak bennünket. Az ige szerint a testies viszonyulás, beszéd és cselekvés jellemzői ezek. Figyelmeztet bennünket a Szentírás, hogy lehetnek körülöttünk olyan konfliktust okozó személyek, - de magunk is viselkedhetünk ilyen módon -, akik egyszerűen felemésztik a kapcsolataikat. Ennek következtében a korábban velük kapcsolatban álló személyek elhúzódnak, elfordulnak tőlük, mert védeni igyekeznek saját életüket a korábban újra és újra tapasztalt „maró”, azaz bántó, romboló, vagdalkozó viselkedéstől, grimaszoktól és szavaktól.

Az ilyen „mérgező” jellemvonásaikból megtérni nem akaró személyek végül egyedül maradnak az adott közösségben, majd arra panaszkodnak, hogy ott nem szeretik őket. Kapcsolatrendszerükben kizárólag olyanok maradnak, akik alámennek kikövetelt tekintélyüknek és szenvednek „maró” viselkedésüktől.

Testi emberek ők, akik nem engednek Isten Szelleme megszentelő munkájának teret életükben. Ezt a munkát pedig gyakran a hozzánk közelálló testvéreinken keresztül kívánja végezni életünkben az ÚR. Pontosan ezért igyekszik az ellenség megfosztani a „mérgező” embereket az ilyen „formáló” és kölcsönös kapcsolatoktól.

A kölcsönösség elve a mellérendelt kapcsolatokban, de az alá- fölérendeltségi viszonyokban (pl. szülő-gyerek) is érvényesülhet. Ennek alapja az egymás iránti tisztelet és szeretet, mely nyitottá teszi a szívet a másik értékeinek felismerésére, elfogadására és a tőle való tanulásra.

Jézus az őt követő tanítványokat barátainak nevezte, pedig esetükben sem egyenrangú, hanem mester-tanítvány kapcsolat állt fenn (pl. tanár-diák).

Többé nem mondalak titeket szolgáknak, mert a szolga nem tudja, mit tesz az ura. Titeket azonban barátaimnak mondalak, mert mindazt, amit hallottam az én Atyámtól, tudtul adtam nektek. (Jn 15:15)

A lélek és a szív betegségének egyik tünete, amikor valaki magát a többiek fölé emelve másoknál különbnek tartja. Az ilyen személy nem tud kölcsönösségen alapuló kapcsolatokat kialakítani. Olyanokat keres, akik önszeretete, súlyosabb esetben „önimádata” eszközei lehetnek.

Aki viszont ezt nem szolgálja ki, vagy idő közben ismeri fel, hogy a másik fél öntömjénezésének eszközéül kihasználja, de ezt immár határozottan visszautasítja, számíthat az őt eddig kihasználó fél megvetésére, akár bosszújára is.

Van megtérés ebből a felismert bűnből is, így a kapcsolatok gyógyulása is lehetséges, feltéve, ha mindkét fél akarja.

Mindenekelőtt az egymás iránti szeretet legyen kitartó[17] bennetek, mert a szeretet sok bűnt elfedez. (1Pt 4:8)

Kegyelem-szeretet

Az Újszövetség az Isten kegyelem-szeretetének szövetsége Krisztusban, a mi Urunkban! Isten Krisztusban adott és nyilvánvalóvá tett szeretete el nem választható az Ő kegyelmétől. Ezért is nevezhetjük kegyelem-szeretetnek.

Gyülekezeteinkben úrvacsorai közösségre készülünk minden hónap első vasárnapján, amikor is megemlékezünk arról a kegyelem-szeretetről, melyet személyesen, ugyanakkor a gyülekezet közösségére nézve is kaptunk a teremtő, mindenható Istentől, aki Krisztusban Atyánk lett. Dicsőség ezért az Úrnak, és egyedül Neki!

Urunk és apostolai tanítanak bennünket az Istentől ránk áradó és szívünkből egymás iránt és a Tőle még távol élők felé továbbadható kegyelem-szeretetről, ami nem is olyan könnyen befogadható és még komolyabb kihívást jelent ennek gyakorlatba ültetése, kapcsolatainkban való megélése. Lássuk be, ez mindannyiunkra igaz! Ugyanakkor ne feledjük, megélése a Szentszellem által LEHETSÉGES!

Kegyelem-szeretettel szeretni egymást! Különbözőek vagyunk, és ez nagyon, sőt néha fájdalmasan igaz. Mégis arra hívattunk, hogy a Krisztusban kapott kegyelem-szeretetet miután befogadtuk, tovább is adjuk a testvérek számára érthető és valóságos módon.

Élet-csomagok a lelkünkben! Mindannyian hozunk családunkból mintákat. A személyiségünknek, jellemünknek vannak mások számára kedves, ugyanakkor irritáló motívumai. Ezek közül találhatók olyanok, melyek ártatlan "rigolyák", míg más tulajdonságok kimondottan romboló hatásúak lehetnek kapcsolatainkra nézve. Segítségül adattunk egymás számára, hogy a szeretet-felelősségtől indíttatva a bántó, romboló viselkedésre, szavakra felhívjuk egymás figyelmét visszatükrözve, hogyan csapódott le az a mi szívünkben (Mt 18:14-18; 2Tim 4:2). A hallottakat ki-ki az ige mérlegére téve vizsgálja meg, de nem elkerülve az őszinte szembenézést. A jót tartsuk meg és köszönjük meg a testvérünk által az ÚRtól felénk megnyilvánuló kegyelem-szeretetet (1Thess 5:21). Ennek a folyamatnak a Szentszellem által "kitalált" nagyszerű terepe a helyi gyülekezet és a házicsoportos közösség.

"Na jó, de azért ez nem olyan egyszerű!"- mondhatod most magadban. Igazad van, de mégis megéri nem kiugrani, hátat fordítani, megsértődni, vagy benne maradni a "mérgező", másokat sértő, bántó viselkedésben. Éljünk Isten, Krisztusban a Szentszellem által szívünkbe áradó kegyelem-szeretetével, hogy jóindulattal, irgalommal és őszinte, tiszta szívből fakadó hozzáállással fordulhassunk egymás felé. A megromlott kapcsolatokban is ez az Őhozzá állás segít gyógyulásra, a Szentszellem ereje által pedig a szükséges, néhol a már éppen időszerű, a szellemi növekedés szempontjából nélkülözhetetlen változásra.

Bátorítsanak Jézus és apostolai szavai a TOVÁBB-lépésben és növekedésre:

Új parancsolatot adok nektek, hogy szeressétek egymást: ahogyan én szerettelek titeket, ti is úgy szeressétek egymást! Arról fogja megtudni mindenki, hogy az én tanítványaim vagytok, ha szeretitek egymást." (Jn 13,34-35)

Mindenekelőtt az egymás iránti szeretet legyen kitartó bennetek, mert a szeretet sok bűnt elfedez. (1Pt 4:8)

Testvéreim, ha valaki közöttetek eltévelyedik az igazságtól, és megtéríti valaki, tudja meg, hogy aki megtérített egy bűnöst a tévelygés útjáról, megmenti annak a lelkét a haláltól, és sok bűnt elfedez. (Jak 5,19-20)

Áldott a mi Urunk Jézus Krisztus Istene és Atyja, aki megáldott minket mennyei világának minden lelki áldásával a Krisztusban. (Ef 1,3)

Személyiség és jellem[18]

Egy cikk jelent meg évekkel ezelőtt Személyiség és jellem címmel a divinity.szabadosadam.hu oldalon. A cikk írója arra igyekezett rávilágítani, hogy a személyiségünk, akik vagyunk és a jellemünk, amit és ahogy teszünk nem azonosak és nem összekeverendőek. Aki ezt nem látja tisztán, annak két lehetséges következménnyel kell szembenéznie:

„Az egyik következmény az, hogy a jellemhibáinkat a személyiségük részének gondoljuk, ezért bűntudat helyett szégyent érzünk. Azt hisszük, hogy mi magunk vagyunk a bűn, ahelyett, hogy a bűnre úgy tekintenénk, mint ami valódi énünket idegen testként pusztítja.”

„A másik kellemetlen következmény éppen a fordítottja az elsőnek: a jellemhibáinkat a személyiségünk jellegzetességének gondoljuk, ezért felmentést adunk rájuk. Ilyenkor a bűntudat helyett nem is szégyent érzünk, hanem büszkeséget. Büszkék vagyunk a bűnünkre, mert azt önmagunk részeként akarjuk felvállalni.”

Ez esetben jellembeli bűneik felett nem csupán napirendre térünk, hanem azokról kimondva, vagy kimondatlanul így nyilatkozunk: „Én ilyen vagyok és kész, sőt még büszke is vagyok arra, amilyen vagyok!”.

„Lényegét tekintve azonban ugyanaz a félreértés táplálja a szégyent és a büszkeséget: a személyiség és a jellem közti különbségtétel hiánya.”

A személyiség és a jellem között azonban jelentős a különbség. Melyek ezek? Nézzünk néhány példát a megértést segítendő.

A személyiségünk az, akik valójában vagyunk, amilyennek Isten alkotott bennünket. Ezen terület az, melyben hordozzuk istenképűségünket[19], még ha az a bűn miatt eltorzult formát mutat is.

A személyiségjegyek jellemzők ránk és nincs két egyforma ember. Különbözőek vagyunk, különböző érdeklődési körrel, személyiségünkből fakadó jellemzőkkel. Lehetünk nyitottak és kapcsolat orientáltak (extrovertált), vagy zárkózottabb, inkább magának valók (introvertált). Jellemezhet bennünket a spontaneitás, vagy az átgondolt tervezés. Lehetünk olyanok, akik inkább intenzíven és érzelmi alapon élik meg az adott helyzetet, míg mások inkább elemzik, jobban átgondolják, megrágják a történéseket. Némelyek változást motiválók, vagy újat létrehozni vágyók, míg vannak olyanok, akik a meglévőt inkább fejleszteni igyekvők, vagy a jól működöt fenntartani akarók.

A személyiségünk az, amit a mennybe is magunkkal viszünk, így a mennyben sem lesz két egyforma személy. Nem felolvadunk az istenségben (nirvana[20]), miként azt a buddhista hitvilágban vallják, hanem Isten gyermekeként végleg hazaköltözünk az atyai házba (mennyország).

A jellem tehát nem azonos a személyiséggel. A jellem nem egyedi, hanem általánosan jellemzőkkel leírható. Lehet valakinek jó, ill. gonosz jellembeli tulajdonsága, építő vagy kimondottan romboló jellem-megnyilvánulása. Viselkedhetünk bölcsen, vagy bölcstelenül azaz ostobán. „A jelleme lehet valakinek krisztusi és lehet gonosz. A személyisége senkinek sem gonosz.”

„Krisztusi személyiség nincsen, krisztusi jellem viszont van. Mindannyiunknak törekednünk kell arra, hogy levessük a bűnt és felöltözzük Krisztus jellemét, arra viszont senkinek nem szabad törekednie, hogy a személyiségét vesse le.”

A Bibliánkban erről a következő tanítást olvassuk:

Vessétek le a korábbi életmód szerint való régi embert, aki romlásba rohan a megtévesztő kívánságok miatt; újuljatok meg gondolkodástok szellemében, és öltsétek magatokra az új embert, aki Isten képére teremtetett, valóban igaz és szent emberként. (Ef 4,22–24)

„A személyiségek sokfélesége Isten ajándéka, kiegészítjük egymást. A személyiségünk mind a bűneinkben, mind a szentségünkben megmutatkozik, de mindkettőtől különbözik. A jellembeli éretlenség és a bűn csúnyábbá, a krisztusi jellem szebbé teszi a személyiségünket. De egyikkel sem azonos.”

Örüljünk annak, hogy nem vagyunk egyformák, különböző személyiségjegyekkel rendelkezünk, így kiegészíthetjük, teljesebbé tehetjük egymást. Ez a személyiség különbözőségének áldása. Óvakodjunk attól, hogy „bűnnek” bélyegezzük az ilyen különbözőséget, és attól is, hogy ezen a területen várjunk el egymástól változást, durvább esetben „megtérést”.

Példának okáért nem erőltetheti rá egy introvertált személyiség „magának valóságát” egy extrovertáltra pusztán azért, mert „irritálja”, kihívás elé állítja ez az életfelfogás. Természetesen fordított esetben is így igaz.

Jellemünk torzulásaira, másokat sebző viselkedésünkre nem tekinthetünk úgy, mint amit másoknak tolerálnia kellene pl. a szeretetre hivatkozva. Ezekből meg kell térni, mert bűnök. Nincs mire büszkének lenni, ha beszédünk olyan „mint a tőrdöfés (Péld 12:18 [21])”, mely megsebzi mások szívét. Nincs jogunk vádolni azokat, akik elhúzódnak tőlünk, mert jellembeli bűneinkkel megaláztuk, megbántottuk őket, fájdalmat okozva nekik. Aki azt tapasztalja, hogy elhúzódnak tőle az emberek, és kiközösítve érzi magát, érdemes jellemét mérlegre tenni. Ne feledjük, szólni sem kell, elég egy tekintet mely olyan, mintha „ölni akarnának vele”. A Biblia tanít a gonosz, vagyis irigy tekintet bűnéről.

Mt 20:15 Hát nem szabad-e nekem azt tennem a javaimmal, amit akarok? Vagy a te szemed azért gonosz[22], mert én jó vagyok?

Vegyük hát elő Isten drága igéjét, tegyük mérlegre viselkedésünket, szavainkat, másokhoz való hozzáállásunkat, indulatainkat. Legyük készek megbánni bűneinket, azaz viselkedésünk, indulataink eltérését Isten igéje tanításától és térjünk meg ezekből, minél hamarabb.

Mert Isten igéje élő és ható, élesebb minden kétélű kardnál, és áthatol az elme és a lélek, az ízületek és a velők szétválásáig, és megítéli a szív gondolatait és szándékait. (Zsid 4:12)

Vizsgáljuk meg a Gal levél 5. részében a test cselekedeteit és a Szentszellem gyümölcsének jellemzőit. Melyik jellemzi viselkedésünket és szívünk indulatát? Olvassuk el az 1Kor 13-ban a szeretet himnuszát és mérlegeljük, ez a szeretet hatja-e át szavainkat? Szembesítsenek bennünket a Jak 3:13-18 igéi, hogy Istentől való bölcsesség határozza-e meg viselkedésünket, vagy ostoba módon élünk.

Azt az aktív és jellemünkben pozitív változást munkáló folyamatot nevezzük MEGSZENTELŐDÉS-nek. Erre vonatkozóan mondta C.H. Spurgeon: „A megszentelődés a megváltás látható része.[23]”

Az énképzavar okai, felismerése és felépülés annak torzulásaiból

Sokatmondó a törvénytudó kérdése mögött húzódó indíték, amit Lukács így jegyzett le:

Ő viszont igazolni akarta magát, és megkérdezte Jézustól: "De ki a felebarátom?" (Lk 10,29)

Kérdése mögött a szándék öncélú volt. Nem az igazságot akarta megtudni, hanem saját hiányosságairól a figyelmet elterelni. Bármilyen fájdalmas is, de bennünket is szembesít önnön lelkünk csalárdságával, amit itt olvasunk.

Azon személyekre, akik énképzavarral küzdenek, kiemelten is jellemző az ilyen terelés, vagy a „Mindenki más, csak én nem!” reakció, amikor veszélyben érzik az önmagukról alkotott és mutatott képet. Nehezen, vagy egyáltalán nem képesek szembenézni saját hiányosságaiknak. A kapcsolati problémáikért rendszerint másokat, a rendszert, a szabályokat, a közösséget okolják, az őszinte szembenézést elkerülendő.

Az emberi önzés, az énközpontú gondolkodásmód a bukott emberi természetből, valamint a bűn által eltorzított énkép testi módon való kompenzálásából fakad. Az énkép torzulását nem csak saját bűnre hajlamos lelkünk és az abból fakadó gondolkodásmód, beszéd és tettek eredményezhetik, de a diszfunkcionális családban[24] szerzett sérülések is jelentős mértékben járulnak hozzá ehhez.

A példázatban szereplő pap és a levita vélhetően a vallásos identitását védte, amikor nem állt meg segíteni a bajbajutotton. Ennek oka az volt, hogy önértékelésük alapja a vallási törvények betartása, s főként a vallási szertartásokban betöltött szerepük fenntartása lehetett. Ez figyelmüket önmagukra, státuszuk fenntartására irányította, ami olyan erővel határozta meg gondolkodásmódjukat, hogy hatására a szeretet törvénye (Lk 10:27[25]) ellenében cselekedtek. Nem tudhatták, hogy a földön fekvő összevert ember meghalt-e, vagy meghal-e a segítségnyújtás közben. Márpedig egy halott érintése miatt tisztátalanokká váltak volna (3Móz 21:1), ami törvény szerint a templomi szolgálatból hét napra történő kiesést eredményezte (4Móz 19:16[26]).

A keresztyén gyülekezeti szolgálatnak kétségkívül van megtartó ereje, ugyanakkor ösztönöz az életszentségre is. Ennek oka lehet, hogy nem szeretnénk „leégni”, vagy jobb esetben Isten nevére nem akarunk szégyent hozni. Ez azonban nem fedi az Atya eredeti tervét életünkkel kapcsolatosan. A kegyelem-szeretetből élő hívő ember szolgálatának egészséges motivációja egyrészt a megváltásás csodájáért való örök hála, másrészt az Atya túláradó szeretetének életén való visszatükröződése. Cselekedete az Atya, Fiú, Szentszellem Isten iránti hála-szeretetből és a Krisztustól tanult felebaráti szeretet továbbadására való törekvésből fakad.

Feltehetjük a jogos kérdést: Rendben, ezt értem, sőt az énkép torzulást szomorúan tapasztalom magam és mások életében is, de hogyan lehet ebből a helyzetből ki-, ill. felszabadulni?

A Szentírás tanítása alapján a rövid válasz így hangzik:

A megtérés, az újjászületés és a Szentszellem uralma alá helyezett hívő élet az egyedüli megoldás erre a problémára. Jézus tanítása segít bennünket megérteni ennek a változásnak a folyamatát. Szentszellem munkájának három rendkívül fontos, egymásra épülő állomását fogalmazza meg Urunk így:

Ő, amikor eljön, meggyőzi a világot a bűnről, az igazságosságról és az ítéletről: vagyis a bűnről, hogy nem hisznek bennem; az igazságosságról, hogy az Atyához megyek, és többé nem láttok engem; és az ítéletről, hogy ennek a világnak a fejedelme megítéltetett. (Jn 16,8-11)

A megtéréshez vezető első lépés az Isten, Krisztusban adott jósága és szeretete fényében meglátni önnön romlottságunkat és megutálni bűneinket, sőt még a bűnre olyan gyorsan hajlandó lelkünket is. A Szentszellem Isten a Szentírás igéit használva világít rá vétkes életünkre és kikerülhetetlenül bizonyítja ránk bűnünket. Nincs menekvés előle, nem lehet elbújni világosságát kikerülve. Rádöbbenünk, hogy Isten Szellemét nem csaphatjuk be, ő mélyebben ismer bennünket, mint mi saját magunkat. A Názáreti Jézus nem finomkodik, amikor erről szól. Lukács így tudósit bennünket:

Nagy népsokaság ment vele, ő pedig hozzájuk fordult, és ezt mondta: »Ha valaki hozzám jön, és nem gyűlöli apját és anyját, feleségét és gyermekeit, fivéreit és nővéreit, sőt még saját életét is, nem lehet az én tanítványom. És aki nem hordozza keresztjét és nem jön utánam, nem lehet az én tanítványom. (Lk 14,25-27)

A Szentszellem vezet el bennünket az őszinte szembenézésre, amikor már nem másokat okolunk életünk bajaiért, hanem készek vagyunk szembenézni romlottságunkkal és megundorodni az Isten nélküli állapotunk miatt eltorzult önző érzelmeinktől, énközpontú gondolkodásmódunktól, és a rosszra való készségtől. A Példabeszédek könyve nem kertel, hanem világossá teszi, hogy ezeket gyűlöli az Úr.

Hat dolgot gyűlöl az ÚR, sőt hét dolog utálatos előtte: a nagyravágyó szemek, a hazug nyelv, az ártatlan vért ontó kezek, a gonosz terveket koholó szív, a rosszra sietve futó lábak, a hazugságot beszélő hamis tanú és a testvérek közt viszályt szító ember. (Péld 6,16-19)

Holott az ÚR Jézus boldognak nevezi azokat, akik nem a viszályt, hanem a megbékülést munkálják, mert ezt tanítja az evangélium.

Boldogok, akik békét teremtenek, mert ők Isten fiainak neveztetnek. (Mt 5,9)

C.H. Mackintosh[27] 19. századi lelkész és író a következő magvas megállapítást teszi e témában:

„Milyen reménytelenül romlott is az ember, ezért kell a kegyelemnek végtelennek lenni, és végtelen is, mert forrása magában Istenben van, csatornája Krisztusban, és az erő, amely alkalmazza és élvezetessé teszi a Szentlélekben rejlik. A Szentháromság a kegyelemmel karöltve viszi végbe a szegény bűnös megmentését. A kegyelem uralkodik az igazság által az örök életre a mi Urunk Jézus Krisztus által (Róm 5:21[28]). A kegyelem uralma csak a megváltásban vált láthatóvá. A teremtésben látjuk a bölcsesség és az erő uralmát, a gondviselésben a jóságnak és a hosszútűrésnek az uralmát, de a kegyelem uralmát csak a megváltásban látjuk, mégpedig az igazságosság alapelvére építve.”

Csak az az ember találkozhat Isten megigazító kegyelem-szeretetével, aki belátásra jutott kificamodott életét illetően és kész azzal őszintén szembenézni, bűneit Isten előtt beismerni.

Ezt követi a Szentszellem általi megnyugvás az ítéletre nézve, hogy nem fog az ördöggel azonos ítéltre jutni, hanem része van az örök életben a Teremtő Isten oldalán. Pál szavait szívleljük meg:

Ne újonnan megtért ember legyen, nehogy felfuvalkodva[29] az ördöggel azonos ítélet alá essék. (1Tim 3:6)

Az élő Istenhez megtérő bűnösben hozza létre Szelleme az „isten gyermeke vagyok” új identitást. Az énképtorzulásból ennek az új identitásnak a felfedezése segíti kigyógyulni, felépülni ahogy naponként a Szentszellemre hagyatkozunk.

Maga a Lélek tesz bizonyságot a mi lelkünkkel[30] együtt arról, hogy valóban Isten gyermekei vagyunk. (Róm 8:16)

Pszichológiai bántalmazás jellemzői, felismerése és az ahhoz való viszonyulás[31]

Az énkép torzulás romboló hatással van a kapcsolatainkban, mely következtében az életöröm, a kiteljesedés, amire oly hőn vágyik minden ember, egyre távolabb kerül. Ez pedig növekvő frusztrációt és némely személynél Sajnos agressziót (aktív, vagy passzív[32]) vált ki.

A pszichológiai bántalmazók egyik legfőbb jellemzője, hogy féltékenyek mindenfajta figyelemre, ami nem rájuk irányul. A „mérgező” emberek szeretik úgy beállítani tetteiket, mintha azok normálisak lennének. Az a kijelentésük, hogy „Minden kapcsolatban vannak problémák!”, valójában arra irányul, hogy a kapcsolatukat „túlélni” akaró személy úgy érezze, ő az, aki túlérzékeny és túlreagálja a dolgokat. Az elterelő hadművelet célja, hogy a bántalmazó elhárítsa a figyelmet magáról és viselkedéséről, ugyanakkor a „túlélni” akaró reakcióját állítsa a figyelem középpontjába. Ezzel célja az, hogy végülis a másik félre hárítsa kapcsolati váláságuk minden felelősségét.

A normális és bántalmazó barátság közötti különbség a „túlélni” akaróra gyakorolt hatásában érhető tetten. A mérgező barátok nem tartják tiszteletben a mások által kijelölt határokat. Jellemző, hogy szeretnek mások életének szakértőjeként nyilatkozni. Mindent jobban tudnak, mint mások. Ők magukra úgy tekintenek, hogy mindenben sikeresebbek másoknál.

Mivel az „irgalmas samaritánus” lelkületből fakadó, másokkal való őszinte törődés és a feléjük irányuló őszinte figyelem távol áll tőlük, színlelniük kell azokat a viselkedésformákat, amelyekkel vonzóvá tehetik magukat mások szemében. Azonban ezek a csalárd kedveskedések rövid lejáratúak, a bántalmazók hamar visszatérnek szokásos viselkedésükhöz. Ezt az „álkedvesség” módszert alkalmazzák, amikor új „prédát” igyekeznek bűvkörükbe vonni.

Az ember teremtésétől fogva úgy van „programozva”, hogy szüksége van másokra, és arra vágyik, hogy be és elfogadják. Szeretnénk tudni, számíthatunk a barátainkra, rokonainkra, hittestvéreinkre és ők is számíthatnak ránk.

C.S. Lewis a következőket írja ezen szükségünk feltárását célozva:

„…gyámoltalannak születünk. Ahogyan tudatra ébredünk, rádöbbenünk, hogy egyedül vagyunk. Szükségünk van másokra testileg, érzelmileg, értelmileg; szükségünk van rájuk, még önmagunk megismeréséhez is.[33]” (C.S. Lewis)

C. S. Lewis A szeretet négy arca című könyvében rámutat, szembe kell néznünk azzal, hogy szükségünk van arra, hogy szeressenek, tekintsük ezt nemesnek, vagy nemtelennek, így van. Ezzel együtt a szeretetszükséget nem nevezhetjük leegyszerűsítve bűnös, önző vágynak. Mózes könyvében ez áll:

Azután ezt mondta az Úristen: Nem jó az embernek egyedül lenni, alkotok hozzáillő segítőtársat. (1Móz 2,18) – nem jó, azaz nem teljes, nincs még befejezve!

C. S. Lewis az Isten szeretetét ajándék-szeretetnek nevezi, mely nem vár viszonzást, nem az érdemek miatti jutalom, hanem Isten lényéből fakad és abszolút önzetlen. Ez a legnagyobb, az embert éltető atyai, megmentő szeretet. Így, ilyen tisztán szeretni egyedül Isten képes.

Az Öröm vonzásában c. életrajzi könyvében pedig arról ír, hogy Krisztushoz, és az Atyához az a gyermekkori élmény-emléke vonzotta, amikor biztonságban érezte magát, szükségei be voltak töltve és felhőtlenül merülhetett bele a gyermeki lét oly jellemző foglalatosságába a gyermekjátékba. Rádöbbent, hogy a felnőttkor bűnös szenvedélyei, még ha adtak is valamilyen örömélményt, igazán enyhíteni sem tudták ezen öröm-szomjúságot. Végül ez a mély szükség vezette az igaz megtérésre.

Ennek a szükségének fel- és beismerésével kapcsolatosan pedig azt írja, hogy

„Csak egy vakmerő, ostoba lény mer Teremtője elé állni, s így hencegni: Nem vagyok én koldus. Érdek nélkül szeretlek.”[34]

A bántalmazók éppen ebből az alapvető emberi szeretet-szükségletből húznak hasznot.

Nem minden bántalmazóra jellemző a nagyzoló, feltűnő viselkedés. Vallásos körökben nagyra becsülik az alázatot és annak különböző megjelenési formáit, míg a nagyzolást, fennhéjázást rossz szemmel nézik. Az egyházi közösségekben rejtőző mérgező emberek jellemzően jó érzékkel átveszik környezetük modorát és kommunikációs stílusát. Ezek a bántalmazók nem illenek bele a bántalmazókról alkotott általános képbe. Azok a figyelmeztető jelek, amelyek alapján fel lehet ismerni őket, a keresztyén közegben nem feltétlenül érvényesek. Meg kell ismernünk azokat a pózokat és álarcokat, amelyeket a mérgező emberek vallásos közegben magukra öltenek, hogy álcázzák bántalmazó viselkedésüket.

Egyesek a lelkész, a vezetők bizalmába férkőznek. Jó, ha a gyülekezet elöljárói komolyan veszik az intő jeleket. Ahol a vezetők nem tudják, vagy nem akarják felismerni a bántalmazókat, mulasztásukkal tovább súlyosbítják a „túlélni” akarók bántalmazását. Nagy hiba, ha a bántalmazók felhatalmazást kapnak arra, hogy vezető szerepben szolgáljanak, miközben életük gyümölcsei nem arról árulkodnak, hogy egészséges kapcsolatot ápolnak Istennel és embertársaikkal. Az élet-gyümölcsöket felelősségünk megvizsgálni, ahogy erre a Biblia fel is hívja figyelmünket.

Teremjetek hát megtéréshez illő gyümölcsöt Mt 3:8

Gyümölcseikről ismeritek meg őket. Tüskebokorról szednek-e szőlőt, vagy bogáncskóróról fügét? Így minden jó fa jó gyümölcsöt terem, a rossz fa pedig rossz gyümölcsöt terem. Nem hozhat a jó fa rossz gyümölcsöt, a rossz fa sem hozhat jó gyümölcsöt. Amelyik fa nem terem jó gyümölcsöt, azt kivágják, és tűzre vetik. Tehát gyümölcseikről ismeritek meg őket. (Mt 7,16-20)

Az irgalmas szamaritánus életének jó gyümölcse volt az önzetlen szeretetből fakadó segítségnyújtás, mellyel nem „láncolta” magához a megsegített embertársát. A kapcsolatukban megmaradt a szabadáság.

Előfordul az is, hogy a bántalmazók színlelt kedvességükkel hízelegve, hamis tiszteletet mutatva elérik, hogy jelentős szerephez jussanak a gyülekezetben, közben családtagjaikat senki nem kérdezi meg arról vajon az illető hiteles életet él-e otthonában a zárt ajtók mögött. Az egyházi közösség néhol megelégszik azzal a felfogással, hogy ami jónak látszik biztosan jó is. SEHOL MÁSHOL NEM MŰKÖDIK OLYAN HATÉKONYAN A HAMIS KIRAKATÉLET, MINT AZ EGYHÁZI KÖZEGBEN. Nem véletlenül jelenik meg a Szentírásban a felelősségteljes és másokfelé való szolgálatra alkalmasság feltételeként a szűk családban megélt hitelesség:

Ha pedig valaki övéiről és főként háza népéről nem gondoskodik[35], az megtagadja a hitet, és rosszabb a hitetlennél. (1Tim 5:8)

A vezetőknek komolyan kell venniük, hogy különbséget tegyenek a hamis, álságos és a hiteles élet között.

A gyülekezet közösségében is fel kell figyelni a bántalmazásra, amely a közösségben folyik. Nevén kell nevezni a valós sérelmeket, hogy elkezdődhessen a gyógyulás. Leggyakoribb hiba a Biblia szavainak félreértelmezése. Ilyen pl. megbocsátás, válás, vagy a szeretet torz értelmezése, melyből sajnálatosan fakadhat az elfogadhatatlan viselkedés tolerálása.

A félreértelmezett szavak közül itt most csak egyet, a megbocsátást emeljük ki. A megbocsátás ugyanis nem jelenti egyben a kapcsolat rendezését és helyreállását is, holott ez gyakori elvárás vallásos közegben. Mi a valóság ezzel kapcsolatosan?

„A megbocsátás a MÚLTRA vonatkozik. A megbocsátás azt jelenti, hogy nem rójuk fel a múltban elkövetett hibákat. A megbocsátáshoz csupán egy ember kell. Isten minden ember számára felkínálta a bocsánatát, s elvárja, hogy mi is kövessük példáját (Mt 6:12; 18:35).

A megbékélés a JELENRE vonatkozik. Akkor valósul meg, amikor a másik fél bocsánatot kér, illetve elfogadja bocsánatunkat. A megbékéléshez mindkét fél közreműködésére szükség van.

A bizalom a JÖVŐRE vonatkozik. Aki bizalmat szavaz partnerének, ismét megnyílik előtte, és ezzel kockázatot vállal. Csak akkor bízzunk meg újra benne, ha tettei meggyőztek minket megbízhatóságáról (Mt 3:8; Péld 4:23)[36].”

Az egyházi közösségek vonzzák a bántalmazó, mérgező embereket. Ebben az alapvetően jót feltételező közegben ugyanis kedvességet színlelve könnyeben juthatnak hatalomhoz és befolyáshoz.

A bántalmazott személyek még saját hitüket is megkérdőjelezhetik, mert azt gondolhatják, ha nem értenek egyet a bántalmazó vezető viselkedésével, biztosan Isten ellen lázadnak. Szomorú, de súlyosabb esetben erre az ilyen bántalmazó vezetők (szekta vezérek) rá is játszanak, hamis tanításokkal „igézve” meg a közösség tagjait. Ne adjuk fel a személyes lelkiismereti szabadságunkat, hiszen az Isten beszéde hívja fel figyelmünket arra, hogy felelősek vagyunk azért, amit el és befogadunk a tanításból, vagy prófétai szóból. Nem kérheti senki tőlünk, hogy bármit el- és befogadjunk megvizsgálás nélkül, ahogy erre a Szentírás határozottan tanít is bennünket.

A Lelket ne oltsátok ki, a prófétálást ne vessétek meg, de mindent vizsgáljatok meg: a jót tartsátok meg, a gonosz minden fajtájától tartózkodjatok! A békesség Istene szenteljen meg titeket teljesen, és őrizze meg a ti lelketeket, elméteket és testeteket teljes épségben, feddhetetlenül a mi Urunk Jézus Krisztus eljövetelére. Hű az, aki elhív erre titeket; és ő meg is cselekszi azt. 1Thessz 5:19-24

Az irgalmas szamaritánus példázatával az ilyen mérgező tanokról is lehúzza a leplet a Názáreti Jézus. Egyben fel is mutatja és követendő példává teszi az önzetlen szeretetből fakadó szolgálatot, az egymás iránti irgalmasságot, hiszen mindannyian „szeretetkoldusok” vagyunk és szükségünk van arra, hogy szeressenek. Viszont az egészséges szív az Istentől rá áradó szeretetet tovább is adja, méghozzá másokat építő módon.

Fontos tehát, hogy az egyház szembenézzen a bántalmazás kérdésével, és kiszűrje soraiból a bántalmazókat.

Ezt nehezíti az, hogy a bántalmazók remek színészek, azaz képmutatók. Bármilyen érzelmet képesek színlelni, csakhogy áldozatukat hatalmukban tartsák, ill. a kivívott status-quo-t fenntartsák. Könnyeket facsarnak ki szemükből, ha erre van szükség, de a bűntudatkeltés eszközét is bevetik, amikor a másik határt akar szabni rátelepedő és kihasználó viselkedésüknek. Máskor a haragot használják a megfélemlítés eszközéül a célból, hogy engedelmességre bírják áldozatukat. Arra is képes, hogy kicsattanó jókedvet színlelve boldognak mutatják magukat, míg az áldozatuk elhanyagoltnak és mellőzöttnek érzi magát. Ezzel azt akarják elérni, hogy áldozatuk úgy érezze neki van szüksége a bántalmazóra, holott ez éppen fordítva igaz. Minden érzelmi megnyilvánulás konkrét célt szolgál, a manipuláció eszköztárából van felsorakoztatva. Egy bántalmazókapcsolatban nem szabad hamar kiadni magunkat, érzéseinket, mert a bántalmazó visszaél a szerzett információkkal. Ő nem konfrontálódik, hanem mindent visszahárít a bántalmazottra, kapcsolatuk válságáért őt téve felelőssé. Ritkán kérnek bocsánatot, ugyanakkor önzéssel vádolják az áldozatukat.

A bántalmazók segítő szerepben (pl. gyülekezeti szolgálat) is csak magukat, saját érdekeiket tartják szem előtt. Intő jel, amikor valaki mindig csak adni akar, de elfogadni nem tud. Ez a büszkeség egyik formája. Szemükben az adó FELSŐBBRENDŰ az elfogadó ALSÓBBRENDŰ pozícióban van. Úgy mutatják, milyen alázatosak hiszen mindig csak adnak. Nem beszélhetünk valódi alázatról, ha nem tudunk elfogadni, beismerve szükségünket, mert bizony az elfogadáshoz alázatra van szükség.

Fontos még megemlíteni, hogy diszfunkcionális családban felnőtt személyek, gyakran mennek szociális pályára, ahol segítő munkakörben helyezkednek el. Nos gyülekezetben ez akkor válik problémává, ha értékesség érzetét valaki a szolgálatból nyeri. Gyülekezetben, de a társadalomban is szorgoskodnak, az emberek terhét akarják átvenni, problémáikat megoldani, ugyanakkor a sajátjukat nem osztják meg senkivel.

Az ilyen személyek segítettjeinél jelentkezik, hogy nem tudnak és nem akarnak felnőni, éretté válni. Kialakul bennük az elvárás, vigye más a terhüket. Minden apró problémával szaladnak valakihez, nem törekedve arra, hogy maguk próbálják először azt megoldani. Amikor két ilyen ember találkozik!!!!! Egymástól függő, kiskorú állapotban maradnak mindketten. Ebben az esetben nem beszélhetünk bántalmazásról. Ez a felállás sem egészséges, de mégsem sérül a segített fél személyisége. A segítő magáról teljesen elfeledkezik és a másik félre koncentrál. A segített fél van fókuszában, mert a segítő ebből nyeri értékesség érzetét. Sajnos van, aki egész életében ezt csinálja.

Más a helyzet abban az esetben, mikor a nárcisztikus jeleket produkáló személy akad össze áldozatával. Itt a másikról szó sincs csak az Én, az Egó van középpontban. A nárcisztikus ember magát imádja a kapcsolatban s teljes szenvedéllyel szemléli ahogy irányítani, manipulálni tudja áldozatát, így tartva függésben.

Mert ti testvéreim, szabadságra vagytok elhívva; csak a szabadság nehogy ürügy legyen a testnek, hanem szeretetben szolgáljatok egymásnak. (Gal 5:13)

Az irgalmas típusú szeretet mozdít, tettre ösztönöz

Nézzük meg Jézus példázatában az irgalmas szamaritánust. Az isteni szeretet mire indította őt?

Egy arra utazó samaritánus pedig, amikor odaért hozzá és meglátta, megszánta, odament, olajat és bort öntött sebeire, és bekötötte azokat. Azután feltette őt a saját állatára, elvitte egy fogadóba, és gondját viselte. Másnap elővett két dénárt, odaadta a fogadósnak, és azt mondta neki: Viselj rá gondot, és ha valamit még ráköltesz, amikor visszatérek, megadom neked. (Lk 10:33-35)

A cselekedete mögött álló motivációt a „megszánta[37]” kifejezéssel érzékelteti Urunk, ami a szív bensejéből feltörő részvétet, könyörületet, megindulást jelenti. A szamaritánus szíve összefacsarodott, amikor az összevert, kifosztott számára egyébként ismeretlen embertársát magatehetetlen állapotban a porban fekve, az út szélén meglátta. Ez a könyörület tört fel a szívéből és konkrét tettekre ösztönözte.

A következő cselekvéstjelző igékkel érzékelteti Jézus, hogy itt nem egy felületes érzelmi megnyilvánulásról, hanem a szív őszinte indulatáról, tettekre ösztönző könyörületéről van szó: odament, öntött, bekötötte, feltette, elvitte, ápolta, odaadta, mondta, megadom.

Az énképzavarát testi módon kompenzálni akaró személytől messze áll az ilyen lelkület. Egyszerűen képtelen elszakadni a saját magára koncentrálástól, tetteit ez a szemléletmód határozza meg.

Szabadulás a követelődző lélek csapdájából

A jellemében torz személy rátelepszik a másik félre, követeli a jussaként értelmezett szeretet, jótettet. Teszi ezt úgy, hogy ő a legcsekélyebb mértékben sem viszonyul így embertársához. Vádol, zsarol, tüntet, neki áll feljebb, ha a korábban beteg elvárásait kiszolgáló, s szeretetéért és megbecsüléséért küzdő, de ebbe végül belefáradt személy ezt megvonja tőle. Ezt a tettek és az elvárások közötti ambivalenciát[38] leplezik le Jézus alábbi szavai.

Mindazt tehát, amit mondanak, tegyétek meg és tartsátok meg, de cselekedeteiket ne kövessétek, mert nem azt teszik, amit mondanak. Súlyos és elhordozhatatlan terheket kötöznek egybe, és az emberek vállára rakják, de maguk egy ujjal sem akarják azokat megmozdítani. Mindent csak azért tesznek, hogy lássák az emberek: megszélesítik imaszíjaikat, és megnagyobbítják ruhabojtjaikat; a lakomákon az asztalfőn és a zsinagógákban a főhelyeken szeretnek ülni; szeretik, ha köszöntik őket a tereken, és ha mesternek szólítják őket. Mt 23:3-7

A káprázatból felébredt lélek, végül fájdalmasan szembesülve a valósággal belátja az ige örök igazságát:

Sok víz sem tudja eloltani a szeretetet, folyók sem tudják elsodorni. De ha valaki háza minden kincsét kínálná is a szeretetért, csak megvetnék érte. Én 8:7

Elfogadást, elismerést, de leinkább viszontszeretet remélt, de magát kifosztottnak érezve újra és újra csalódástól tépelődő lélekkel gondolkodott azon: „Mit tehetnék még, hogy megértse szeretem?!?!”.

Az ige kétélű éles kardja választja el a szívében lévő jószándékkal keveredett hazugságot és szembesíti a valósággal: „ha valaki háza minden kincsét kínálná is a szeretetért, csak megvetnék érte.”.

Fájdalmas a szembenézés, de szabaduláshoz vezet. A gyógyulást Isten irántunk Krisztusban adott feltétel nélküli szeretetének befogadása hozza szívünkbe. Így jellemzi az ige: „Sok víz sem tudja eloltani a szeretetet, folyók sem tudják elsodorni.”. Az ÚR nem várja el tőlünk, hogy saját erőnkből, megfelelési kényszertől űzötten éljük életünket és szolgáljunk mások felé. Ő tölti meg szívünket igaz szeretettel, melyben szabadság van. Így olvassuk:

a reménység pedig nem szégyenít meg, mert szívünkbe áradt az Isten szeretete a nekünk adatott Szentlélek által. Róm 5:5

Az Isten szeretetétől áthatott tettek soha nem születnek kényszerből, félelemből, így nem is eredményeznek függőséget. Az Isten irántunk való szeretete tökéletes és önzetlen. Amikor ezt a szeretet adjuk tovább, az valóban ÖNZELTEN szeretetből fakadó jótett!

Az ilyen csalódások rossz esetben megkeményíthetik a szívet, mely elzárkózik a bizalomra épülő szeretet-kapcsolatok elől. „Én már nem bízom senkiben! Nem adom ki magam senkinek!” - hangoztatja a megsebzett lélek.

Viszont más, jobb út is lehetséges, amikor bizalmunkat már nem emberekbe, hanem egyre inkább Krisztusba vetve tekintünk embertársainkra. Jutalmat szeretetből fakadó tetteinkért már nem emberektől, hanem a szeretet forrásától, Istentől remélünk. Erről a tiszta és egészséges szemléletmódról vall Ézsaiás próféta:

Én azonban ezt mondtam: Hasztalan fáradoztam, semmiért, hiába pazaroltam erőmet. De az Úrnál van az én ügyem, és munkám jutalma Istenemnél. Ézs 49:4

C.S. Lewis is lényegre törő tömörséggel igyekszik megfogalmazni az emberi szív ezirányú dilemmáját:

„Szeretni annyi, mint sebezhetővé válni. Bárkit szeretsz, a szíved bizonyára elszorul, és esetleg meg is szakad. Ha biztos akarsz lenni abban, hogy sértetlenül megőrzöd, nem szabad odaadnod senkinek. Gondosan csomagold be hobbikba és apró élvezetekbe; kerülj minden bonyodalmat, biztonságosan zárd be önzőséged ládikájába vagy koporsójába. És abban a ládikában a szíved elkezd változni. Kemény, törhetetlen és visszalágyíthatatlan lesz. ”

A Názáreti Jézus szavai sem adnak okot a szentimentalizmusra. Persze legyünk óvatosak az alkalmazásával, semmiképpen ne a keserű csalódás szemüvegén keresztül olvassuk Urunk egyébiránt kijózanító szavait.

"Ne adjátok oda a kutyáknak azt, ami szent, gyöngyeiteket se dobjátok oda a disznók elé, nehogy lábukkal széttapossák azokat, majd megfordulva széttépjenek titeket." (Mt 7:6, Péld 23:9[39])

A nárcisztikus személyiségjegyek általában a következők[40]

A ChatGPT mesterséges intelligencia a következő választ adta a „Mi jellemző a nárcisztikus személyiségre?” kérdésre:

- Nagy önteltség: A nárcisztikus személyek gyakran rendkívül magas véleményt alkotnak saját magukról. Túlzottan fontosnak tartják magukat, és hajlamosak túlbecsülni saját képességeiket és teljesítményüket.

- Gyakori ábrándozás a saját nagyszerűségükről: A nárcisztikus személyek gyakran ábrándoznak a saját kimagasló tehetségükről, sikereikről és hatalmukról. Elvárják, hogy mások is ugyanígy tekintsenek rájuk.

- Hiányzó empátia: A nárcisztikus személyek gyakran nehezen érzik át mások érzelmeit vagy szükségleteit. Gyakran közömbösek mások problémái iránt, hacsak azok nem kapcsolódnak közvetlenül önmagukhoz.

- A mások kihasználása: A nárcisztikus személyek hajlamosak kihasználni másokat a saját előnyükre. Nem veszik figyelembe mások határait vagy érdekeit, és manipulatív módon próbálnak befolyásolni másokat.

- Irigység és versengés: A nárcisztikus személyek gyakran irigylik mások sikereit vagy tulajdonságait, és nagyon versengők lehetnek. Nagy hangsúlyt fektetnek a tökéletességre és a felsőbbrendűségre.

- Hiányzó önreflexió: A nárcisztikus személyek általában nehezen fogadják el hibáikat vagy korlátaikat. Inkább másokat hibáztatnak vagy eltúlozzák saját képességeiket, hogy megőrizzék pozitív képüket magukról.

Fontos megjegyezni, hogy a nárcizmus egy spektrumon helyezkedik el, és az egyén sajátosságaitól függően a nárcisztikus jellemzők mértéke és intenzitása változhat. A nárcisztikus személyiségzavar diagnózisát csak szakember végezheti el, ezért, ha aggódsz, hogy te vagy valaki más nárcisztikus jellemzőkkel rendelkezik, érdemes szakértő segítségét kérni.

Nehezíti helyreállásukat, hogy mivel az önreflexió, azaz a saját hibájukkal való szembenézés képessége nem jellemzi őket, egyre inkább elveszítik azokkal a kapcsolatot, akik visszajelzést adtak, vagy adhatnának hiányosságaikról.

Olyan személyek maradnak kapcsolatrendszerükbe, akik szervilizmusra hajlamosak és kielégítik figyelemre, sőt csodálatra való éhségüket.

A személyiség- (énkép-) zavaros ember humora[41]

A humor, mint ismertetőjegy?!

„A Personality and Individual Differences szaklapban megjelent tanulmány rávilágított, hogy milyen viccelődési stílus jellemzi az egyes személyiségzavaros (nárcisztikus, pszichopta[42], machiavellisztikus[43]) egyéneket. A szerzők szerint az érintettekre jellemző humor segíti őket bizonyos célok megvalósításában, ám ezek gyakran sértőek vagy egyenesen megalázóak.”

„Alberto Dionigi olasz pszichológus szerint a viccelődés egy összetett és többdimenziós konstrukció, amely több szempontot ötvöz, például viselkedésbeli szokásokat, képességeket és kompetenciákat, személyiségjegyeket, megküzdési stratégiákat és jellemerősségeket.”

Dionigi kérdőív segítségével vizsgálta a humor pozitív, könnyed (pl. ártatlan poénok, ugratás), valamint a negatív, bántó, sértő (pl. cinizmus, szarkazmus[44])) megnyilvánulásait. Megfigyelésük arra irányult, hogy az egyes személyiségzavarok kimutathatók-e a humor használatából, módjából, valamint az ahhoz való viszonyulásból. Arra jutottak, hogy az adott személy humorának megfigyelése segítenek a személyiségzavar (énkép-zavar) felismerésben.

„Mivel gátlástalanok és előszeretettel megfélemlítik környezetüket, ezért a machiavellisták mások manipulálására használhatják a tréfálkozást. A pszichopaták humora általában rosszindulatú, amivel megpróbálnak sebet ejteni környezetük önbizalmán, hiszen egyrészt nem veszik figyelembe mások érzéseit, másrészt képtelenek az őszinte kapcsolódásra. A nárcisztikusoké pedig többnyire pozitívabb, valószínűleg azért, hogy fenntartsák a magukról kialakított előnyös képet a többiek szemében.”

Az egészséges ember humora függ a személyiségétől, az együttérző képességétől, kreativitásától, és az önkritikára való készségtől. A humor örömöt ad, és segít a stresszkezelésben is. Ugyanakkor fontos eleme a társaskapcsolatoknak.

A nárcisztikus személyiség humorára jellemzők

Mivel magukat túlértékelik, a kritikát pedig nehezen, vagy nem viselik el, mert támadásnak élik meg hamis énképükre nézve, nem is képesek egészséges humorra.

Önértékelési problémájukat elnyomják, a hiányt kompenzálással próbálják betömködni. Magukat mások fölé helyezik. Éppen ezért alkalmazzák a humor bántó formáit, pl. szarkazmus, cinizmus, gúny, mellyel fölényeskedve magukat a mások személy fölé helyezik.

Szeretnek másokon nevetni, élcelődni, mert ez is segít saját hiányosságaik, jellemproblémáik elfedésében.

A mások megszégyenítése, hiányosságaikon való élcelődés (pl. túlsúlyosság, testi, vagy egyéb fogyatékosság) okoz nekik örömöt és ezt viccesnek tartják. Viszont, ha mások teszik ezt velük, felháborodásuk heves, mélyen sértve érzik magukat. Jellemző rájuk a kettős mérce.

Humorérzékük korlátozott ezért nem lehet velük viccelődni. Hamar befeszülnek és megsértődnek. Képesek a viccet „elképzelt” énjük elleni támadásnak venni.

A szavainkkal kapcsolatos figyelmeztetést és jóra buzdítást bőségesen találunk a szentírásban. Ezek közül csak néhány megszívlelendő gyöngyszemet nézzünk meg itt.

Mint az eszeveszett ember, aki tüzes és halálos nyilakat lövöldöz, olyan az, aki becsapja embertársát, és aztán így szól: Hiszen csak tréfáltam! Péld 26:18-19

Van, akinek a fecsegése olyan, mint a tőrdöfés, a bölcsek nyelve pedig gyógyít. Péld 12:18

A bölcsek nyelve jól alkalmazza a tudást, az ostobák szája meg balgaságot áraszt. Péld 15:2

Egészséges viszonyulás a másik személyhez[45]

Hogyan ismerhető fel, hogy egy kapcsolatban saját, önző vágyaink kiszolgálását várjuk el a másik féltől és olyanokkal keressük a kapcsolatot, akiktől ezt remélhetjük, vagy valóságos krisztusi lelkület határozza meg a kapcsolatainkban a viszonyulást másokhoz?

Mi jellemzi az énközpontú hozzáállást és mi a Krisztus uralma alatt élő emberét?

Ne feledjük, akkor beszélhetünk keresztyén tanítványi életről, ha Jézus Krisztus valóságosan ura lett életünknek. Azaz meg is tesszük, amit tanít, mond az igéjében és Szelleme által. Figyeljük meg az alábbi Biblia versek tanítását és tegyük ezek mérlegére életünket, hozzáállásunkat.

Mindnyájan tévelyegtünk, mint a juhok, mindenki a maga útját járta. De az Úr őt sújtotta mindnyájunk bűnéért. Ézs 53:6

Megmutatom nektek, kihez hasonló az, aki hozzám jön, hallja beszédeimet, és cselekszi azokat. Hasonló ahhoz a házépítő emberhez, aki mélyre ásott, és a kősziklára alapozott: amikor árvíz jött, beleütközött az áradat abba a házba, de nem tudta megingatni, mert jól volt megépítve. Aki pedig hallja beszédeimet, de nem cselekszi, az hasonló ahhoz az emberhez, aki alap nélkül a földre építette a házát: beleütközött az áradat, és azonnal összeomlott az a ház, és teljesen elpusztult. Lk 6:46-49

Az a szolga, aki ismerte ura akaratát, és nem fogott hozzá teljesítéséhez, vagy nem cselekedett akarata szerint, sok verést kap; aki viszont nem ismerte ura akaratát, és úgy cselekedett verést érdemlő dolgokat, az kevés verést kap. Akinek sokat adtak, attól sokat kívánnak, és akire sokat bíztak, attól többet kérnek számon." (Lk 12:46-48)

Az énközpontú emberre jellemző beteg viszonyulás, melyből mielőbb változnia szükséges

Az énközpontú ember azt tartja szem előtt, hogy mit kaphat a másiktól. Ezért akar időt tölteni vele, vagy ezért kíván vele összeházasodni.

Figyelme középpontjában az áll, hogy a másik kiszolgálja-e az általa jogosnak vélt igényeit, szükségleteit (pl. kényelem, siker, szexuális vágy, stb.).

A másik felet előbb ösztöntárgynak, majd riválisnak tekinti. Az első időszakban vágyai kielégítőjeként, szükségei betöltőjeként tekint társára, később pedig riválisként (pl. amikor már inkább másikra figyelnek és nem rá, a másikat dicsérik és meg nem őt, stb.). Ezt követően kialakulhat az is, hogy a másik felet ellenségként látja, akiben vágyai beteljesedésének akadálya, vagy olyan személy, aki elveszi jogosnak ítélt jussát (pl. dicsfényt, ételt, figyelmet, pénzt, stb.). Idevágó a példabeszédek könyve igéje:

A piócának két lánya van: add ide, add ide! (Péld 30:15)

Kapcsolatait a „Megéri nekem?” kérdésre adott válasz határozza meg.

Mivel önmagára koncentrál nem képes megismerni, így megérteni sem a másikat. Egocentrikussága okán kapcsolatait vakfoltok jellemzik, melyek akadályozzák abban, hogy valóságosan érzékelje a másik reakcióit, viselkedését, felismerve szükségeit, fájdalmát, örömét, s egyáltalán valóját. Pálhegyi Ferenc az ilyen személlyel kapcsolatosan jegyzi meg, hogy „Empátia-fok(-a)=0.[46]”

Krisztusközpontú élet

A krisztusközpontú életből az fakad, hogy keressük mivel szolgálhatunk a másik felé, mit adhatunk neki. Amikor tanítványok azon kezdtek vitatkozni, ki a nagyobb közöttük, a názáreti Jézus az alábbi, a saját példájával megerősített tanítást kötötte szívükre. Ebben e világ és a mennyek országa értékrendje közötti jelentős kontraszt tárul elénk.

Versengés is támadt közöttük, hogy melyikük a legnagyobb. Ő így felelt nekik: A királyok uralkodnak népeiken, és akik hatalmuk alá hajtják őket, jótevőknek hívatják magukat. Ti azonban ne így cselekedjetek, hanem aki a legnagyobb közöttetek, olyan legyen, mint a legkisebb, és aki vezet, olyan legyen, mint aki szolgál. Mert ki a nagyobb? Az, aki asztalnál ül, vagy aki szolgál? Ugye az, aki asztalnál ül? Én pedig olyan vagyok közöttetek, mint aki szolgál. (Lk 22:24-27)

A Krisztust követő tanítvány a másik felet egyre inkább úgy látja, hogy ő az, akit szerethetek!

A Krisztus központú élet ugyanakkor nem jelenti a saját személyiségünk megsemmisülését, hanem a Szentszellem vezetése alatt magunk helyett a másikra való odafigyelésre törekvést, és ennek gyakorlati megélését. A döntéseinkben nem csak a saját érdekeinket vesszük figyelembe, hanem a másikét is, sőt a másik javát előtérbe helyezve lemondásra is készek vagyunk. Így a mindennapokba élhetjük meg többek között az alábbi igéket:

Mert ti testvéreim, szabadságra vagytok elhívva; csak a szabadság nehogy ürügy legyen a testnek, hanem szeretetben szolgáljatok egymásnak. Gal 5:13

Semmit ne tegyetek önzésből, se hiú dicsőségvágyból, hanem alázattal különbnek tartsátok egymást magatoknál; és senki se a maga hasznát nézze, hanem mindenki a másokét is. Az az indulat legyen bennetek, amely Krisztus Jézusban is megvolt: aki Isten formájában lévén nem tekintette zsákmánynak, hogy egyenlő Istennel, hanem megüresítette önmagát, szolgai formát vett fel, emberekhez hasonlóvá lett, és emberként élt; megalázta magát, és engedelmes volt mindhalálig, mégpedig a kereszthalálig. (Fil 2,3-8)

Az élet, amit Krisztus uralma alatt élünk meg, telve van együttérző szeretettel, a másikra odafigyelő és őt egyre inkább „érzékelő”, így értő hozzáállással. Péter apostol fogalmazza meg a jóra buzdító tanítást, melyhez jól tesszük, ha igazítjuk életünket a Szentszellem ereje által.

Végül pedig legyetek mindnyájan egyetértők, együttérzők, testvérszeretők, könyörületesek, alázatosak. (1Pt 3:8)

Tudatos odaszánás

Felsóhajthatunk, „Igen ez mind igaz, de azért ezt nem olyan egyszerű megélni a hétköznapokban!”. A felvetés jogos, valóban nem fakad régi természetünkből az, hogy Krisztus uralma alatt, régi természetünket a Szentszellem által naponként halálba adva, az önzéstől szabadon, a másokat magunk elé helyező szolgáló szeretettel éljünk. Erre csak a Krisztus kegyelméből élő újjászületett ember, új természetéből fakadóan képes. Erről a naponként tapasztalható küzdelemről olvashatunk a Szentírásban.

Mert a test kívánsága a Lélek ellen tör, a Léleké pedig a test ellen, ezek viaskodnak egymással, hogy ne azt tegyétek, amit szeretnétek. (Gal 5:17)

Azonban küzdelmünk egyáltalán nem reménytelen, sőt! A Kolossé levélben ezt a bátorítást olvassuk:

Öljétek meg tehát tagjaitokban azt, ami földi: a paráznaságot, a tisztátalanságot, a szenvedélyt, a gonosz kívánságot és a kapzsiságot, ami bálványimádás, mert ezek miatt haragszik Isten. Ti is ezeket tettétek egykor, amikor ezekben éltetek; most azonban vessétek el magatoktól mindezt: a haragot, az indulatot, a gonoszságot, az istenkáromlást és szátokból a gyalázatos beszédet. Ne hazudjatok egymásnak, mert levetkőztétek a régi embert cselekedeteivel együtt, és felöltöztétek az új embert, aki Teremtőjének képmására állandóan megújul, hogy egyre jobban megismerje őt. (Kol 3,5-10)

Az „egyre jobban megismerje őt” típusú személyes és valóságos közösségből fakad a jellemünk átformálódása, mely úton válik az hasonlóbbá Krisztus jelleméhez.

A keresztyén „zarándok” szellemében egyre erősebben érti meg azt az igazságot, hogy az új életet, amit Krisztusba vetett hitet és a megtérést követően a Szentszellem általi újjászületéskor kapott nem evilági, hanem természet feletti. Az értékrend, ami szellemében az új természet szerint él, nem ennek a világnak a gondolkodásmódját tükrözi. Nem csoda hát, hogy keresztyén, azaz a Krisztus uralma alatt megélt élet világít a gonosz sötétben (mécstartóba tett mécses), a figyelmet Krisztusra irányítja (hegyen épült város), és az örökkéveló értékeket őrzi, árasztja és mutatja be a világban még elveszett állapotban élőknek (só). Az apostol szavaival élve,

Az odafennvalókkal törődjetek, ne a földiekkel. Mert meghaltatok, és a ti életetek el van rejtve a Krisztussal együtt az Istenben. (Kol 3:2-3)

Lépj ki a fényre

A másokban, vagy/és önmagunkban való csalódás rejtőzködővé teheti az embert. így történt ez Ádám és Éva esetében is, amikor Isten útja helyett, a Sátán csábításának engedve, Isten akarata ellenében a maguk útjára léptek (1Móz 3). A bűn belépett életükbe és fájdalmasan hatékony romboló munkát végzett szívükben. Megjelent bennük az Isten iránti bizalmatlanság, a félelem és a felelősség másra hárítása, mint Isten elleni lázadásuk következménye. E miatt rejtőztek el Isten színe elől, ahelyett, hogy őszinte bűnbánattal hozzá fordultak volna segítségért, bűnbocsánatért.

Ekkor megnyílt mindkettőjük szeme, és észrevették, hogy meztelenek. Ezért fügefaleveleket fűztek össze, és ágyékkötőket készítettek maguknak.Amikor aztán meghallották az ÚRisten hangját, amint szellős alkonyatkor sétált a kertben, az ember és a felesége elrejtőzött az ÚRisten elől a kert fái között. De az ÚRisten kiáltott az embernek, és ezt kérdezte: Hol vagy? Az ember így felelt: Meghallottam hangodat a kertben, és megijedtem, mert meztelen vagyok, és ezért elrejtőztem. (1Móz 3,1-7)

A rejtőzködés a bizalom megtöréséből fakad. Az így született bizalmatlanságból és az újbóli csalódástól való félelemből eredően, oly mértékben kezdjük óvni szívünket, hogy képtelenné válunk a másokkal való szeretetkapcsolat megélésére. Sőt eljuthatunk odáig, hogy már nem is törekszünk rá. Ne hessegessük el a Szentírás alábbi tanítását magunktól, hanem az Isten szeretetét, mely gyógyítani képes engedjük és fogadjuk szívünkbe.

A szeretetben nincsen félelem; sőt a teljes szeretet kiűzi a félelmet, mert a félelem gyötrelemmel jár: aki pedig fél, nem lett teljessé a szeretetben. (1Jn 4:18)

Az önközpontú ember, önbecsülése fenntartása érdekében a másik személy hibáit, jellemgyengeségeit nagyítja fel (felelősség áthárítása). Ezzel a módszerrel igyekszik figyelmét saját „foltjairól” elterelni. Magát ezúton nagyobbnak és jobbnak tünteti fel, míg a másikat jelentéktelenebbnek és rosszabbnak.

A szeretet az értéket keresi embertársában és nem a hibáit vizslatja, ahogy ezt látjuk visszatükröződni a korábban már idézett igeszakaszban.

Semmit ne tegyetek önzésből, se hiú dicsőségvágyból, hanem alázattal különbnek tartsátok egymást magatoknál; és senki se a maga hasznát nézze[47], hanem mindenki a másokét is. (Fil 2:3-4)

Megmondjam-e a nárcisztikus énképzavaros személynek, hogy nárcisztikus?

Mivel erős a hamis én, magukat túlértékelő énképüket védő mechanizmus működik bennük, ezért hevesen reagálnak minden őket ért kritikára.

Jellemző rájuk a tagadás, azaz a valósággal való szembenézést kerülő hozzáállás.

A kritikára váddal reagálnak, a másik felet okolva minden problémáért.

Jellemzően, ha bírálat éri őket kilépnek a kapcsolatból és keresnek más partnert, közösséget, ahol újabb alanyokat találnak játszmáikhoz.

Súlyos esetben a „gázlángozás” (gaslighting) eszközétől sem riadnak vissza.

„A „gaslighting” nehezen felismerhető és kivédhető érzelmi, mentális abúzus[48], amelynek során a bántalmazó érvényteleníti a másik fél valóságérzékelését. Következésképp az elszenvedő megkérdőjelezi önmagát, elveszíti az önbizalmát és döntésképtelenné válik, ami komoly mentális betegségeket generálhat, akár öngyilkossághoz is vezethet.”[49]

George Cukor 1944-ben készült Gázláng[50] című filmjében dolgozza fel ezt a jelenséget. Érdemes megnézni és megismerni ezt a manipulációs technikát, valamint annak lélekdeformálóan gonosz működését.

Krízishelyzetekben (pl. párkapcsolati, anyagi, stb.), amikor összeomlanak, pánikszerűen igyekeznek visszaszerezni az elvesztett pozíciót. Sírnak, manipulálnak, érzelmi túlfűtöttséggel kérnek bocsánatot. Mindent megtesznek, hogy korábbi státuszukat helyreállítsák. Ezt követően kezdik elölről, de már sokkal rafináltabban, tanulva korábbi lebukásuk körülményeiből.

Ezért képesek lelkük romlottságát, még a kemény intés ellenére is átmenteni. Pál nem finomkodik, amikor a bűn felismerése és a helyreállás eszközeként a feddés eszközére hívja fel a keresztyén szolgálók figyelmét.

Valaki közülük, saját prófétájuk mondta: "A krétaiak mindig hazudozók, gonosz vadállatok, lusta, falánk népség." Ez a vélemény igaz. Éppen ezért kímélet nélkül fedd őket, hogy egészséges legyen a hitük. (Tit 1,12-13)

A világi szakemberek véleménye szerint szinte lehetetlen változni az énképzavar okozta nárcizmusból.[51] A megoldást abban látják, hogy a szenvedő félnek ki kell lépni az ilyen kapcsolatból, így védve lelki és fizikai egészségét.

Mi is felsóhajthatunk, sőt kiálthatunk magunkban, akkor ki segíthet az ilyen emberen? Az evangélium igéinek erőteljes szavai adnak választ kétségeinkre.

Ők még jobban megrökönyödtek, és ezt kérdezgették egymás közt: "Akkor ki üdvözülhet?" Jézus rájuk tekintett, és ezt mondta: "Az embereknek lehetetlen, de az Istennek nem, mert az Istennek minden lehetséges." (Mk 10,26-27)

De az apostol felkiáltása, majd arra adott reakciója is reményt kelthet szívünkben, hogy az Úrnak van hatalma változást indítani, majd kimunkálni az énképzavar „betegségébe” jutott személyben.

Én nyomorult ember! Ki szabadít meg ebből a halálra ítélt testből? Hála az Istennek, a mi Urunk Jézus Krisztus! Én magam tehát értelmemmel az Isten törvényének szolgálok ugyan, testemmel azonban a bűn törvényének. (Róm 7:24-25)

Jakab levelében találjuk a világos útmutatást, a szabadulás útjának összegzését. Megszívlelendő és a szentimentális szeretet értelmezését is leleplező szavak ezek.

De még nagyobb kegyelmet is ad, ezért mondja: „Isten a kevélyeknek ellenáll, az alázatosoknak pedig kegyelmet ad.” Engedelmeskedjetek azért Istennek, de álljatok ellen az ördögnek, és elfut tőletek. Közeledjetek Istenhez, és ő közeledni fog hozzátok. Tisztítsátok meg a kezeteket, ti bűnösök, és szenteljétek meg a szíveteket, ti kétlelkűek. Gyötrődjetek, gyászoljatok és sírjatok, nevetésetek forduljon gyászra, örömötök szomorúságra. Alázzátok meg magatokat az Úr előtt, és ő felmagasztal titeket. Ne rágalmazzátok egymást, testvéreim. Aki testvérét rágalmazza vagy ítélkezik felette, az a törvényt rágalmazza, és a törvény felett ítélkezik. Ha pedig a törvény felett ítélkezel, nem megtartója, hanem ítélőbírája vagy a törvénynek. Egy a törvényadó és az ítélőbíró, aki megmenthet és elveszthet. De ki vagy te, hogy ítélkezel felebarátod felett? (Jak 4,6-12)

Intés-mentés bibliai alapelvei és gyakorlata Krisztus gyülekezetében

Pál apostol leveleiből tárulnak elénk a korai gyülekezeti életben jelentkező problémák, bűnök és azok kezelésének módja. Ebből egy, a Korinthusi gyülekezetnek írt részt emeljünk most ki, témánk megértését segítendő.

Most tehát azt írom nektek, hogy ne éljetek közösségben azzal, akit bár testvérnek neveznek, de parázna vagy nyerészkedő, bálványimádó vagy rágalmazó[52], részeges vagy harácsoló. Az ilyennel még együtt se egyetek. Mert mit tartozik rám, hogy a kívül levők felett ítélkezzem? Nem a belül levők felett ítélkeztek-e ti is? A kívül levőket pedig Isten fogja megítélni. Távolítsátok el azért a gonoszt magatok közül! (1Kor 5:11-13)

A Krisztus gyülekezetéhez tartozás négy alapelvét találjuk a Szentírásban, az alábbiak szerint.

1. Megtérés, újjászületés

2. Bemerítés

3. Tehervállalás

4. Gyülekezeti fegyelem elfogadása

E négy közül most csak a gyülekezeti fegyelem témakört tekintsük át.

Ideális, vagy tökéletes gyülekezetet keresünk?

Fontos kérdés, hogy tökéletes, vagy ideális gyülekezet az, amit (el)várunk. Mivel a gyülekezet e földön él, nem lehet tökéletes, minthogy tagjai sem azok. Almási Mihály professzor lényegre törően fogalmaz:

„Ideális gyülekezet lehet, de tökéletes nem. Ez azt jelenti, hogy a Szentlélek megszentelő és megítélő tevékenysége egyaránt érvényesül. Akadnak ugyan beteg, gondozás (lelkigondozás) alatt álló tagok, akadnak haldoklók, s lehet néhány képmutató, aki színleli a hitet, szeretetet, de amint valami bűn kiderül, megindul a Biblia szerinti intés (négyszemközt, néhány testvér jelenlétében, gyülekezetben), s ha a segítő szándékú intés nem ér célt, alkalmazásra kerül a fenyíték, végső soron a kizárás. Az ideális gyülekezetben a Krisztussal közösségben élők vannak többségben.

A felhígulást két dolog okozhatja:

1. ha fölvesznek a gyülekezetbe olyanokat, akik nincsenek közösségben Krisztussal,

2. ha nem alkalmazzák következetesen a gyülekezeti fegyelmet.”[53]

Kommentháború, mint a megfélemlítés eszköze

A fentiekből is kiderül, hogy a gyülekezeti fegyelmezés egy valóságosan és a Biblia tanításához ragaszkodó helyi gyülekezőben alkalmanként elkerülhetetlen. Napjainkban azonban új kihívással kell szembenézniük azon gyülekezeteknek és vezetőiknek, akik a biblikus gyülekezeti fegyelmezést gyakorolják.

Egyre több az énképzavarokkal küszködő személy a társadalomban, így a helyi gyülekezetekben is. Ugyanakkor a lelki sérelem okozása is előfordul gyülekezeti közegben is. Ezzel együtt az énképzavar torzított szemüvegén át látó emberek a közösségekkel és vezetőikkel szembeni vádjai is megjelennek. Ez a jelenség akadályozhatja a gyülekezeti fegyelmezést. Krisztus gyülekezetében a „randalírozót”, rágalmazót biblikusan intik (Mt 18:15-17), majd többszemközt is szeretettel hívják megtérésre. Amennyiben bűnnel terhelt romboló, vádaskodó, rágalmazó viselkedését ezt követően sem fejezi be, következik az ige szerint a gyülekezet előtti fegyelmezés, ami lehet a tagság felfüggesztése, vagy a közösségből való kizárás.

Az énképzavarokkal küzdő személy ezt hamis énképe elleni támadásként éli meg, ezért az eljárást igazságtalannak bélyegzi. Nem ritka ilyen helyzetben, hogy a fegyelmezésre szoruló személy rákiabálja a vezetőkre, gyülekezetre, hogy lelki "abúzos"-t szenvedett tőlük, holott az ő bántó, romboló magatartásától eddig szenvedő testvérek védelméről és a gyülekezet tisztaságának óvásáról van szó.

Az internet közösségi média felülete pedig mindent elbír. A megjelent vádaknak jellemzően nem járnak utána az olvasók a valóság és a körülmények megismerése szándékával. Aki hangosabb, annak szavát tartják "igaz"-nak ebben a térben.

Belátható, hogy nem elegendő egyoldalúan foglalkozni az énképzavar okozta problémákkal. Nem biztos, hogy aki magát áldozatnak állítja be, nem éppen ő a bántalmazó, akitől a közösséget (gyülekezet, család) védeni kell, ami a vezetők Isten előtti felelőssége. A fegyelmezés ugyanakkor esélyt is ad a vétkesnek a szembenézésre és megtérésre, így lekének megmenekülésére.

Miért olyan súlyos vétek a rágalmazás?

Miért olyan súlyos vétek a rágalmazás az ige szerint, hogy a bálványimádással és paráznasággal említi egy lapon az Ige (1Kor 5:11)?

Ahol ez megjelenik és meg van tűrve, lerombolja a testvérek közötti bizalmat, majd megoltja a szeretet, így általa az ördög elpusztítja az helyi közösséget (pl. házicsoport), gyülekezetet.

A Szentírásban olvashatjuk, hogy a magvető a jó magot veti, ez a mag pedig az evangélium igéje (Mk 4:14[54], Lk 8:11). Hogyan olvassuk, mit vet éjjel, titokban a gonosz? Ő a rossz magot veti (Mt 13:24-30[55]), azaz a rossz beszédeket szólja. Mi a föld, melybe a jó, vagy éppen a rossz mag hullik? Az emberek szíve, élete, ahol a befogadott mag felnövekszik legyen az jó, vagy rossz, esetleg mindkettő. A rossz mag vetése, amikor felnövekszik elnyomja a jó magból hajtott palántát, emiatt annak termése a legjobb esetben is satnya lesz. Ezúton rontja a termés minőségét, mennyiségét, azaz akadályozza Isten jó munkáját az életekben és a gyülekezetben.

Mit kell megszüntetni? A rossz vetést, a rágalmazást, intve, szükség esetén a gyülekezetben határozottan fegyelmezve a rágalmakat terjesztőt, aki a gonosz csapdájába esett (2Tim 2:26[56]). Erre hívja fel egyértelműen figyelmünket Isten igéje a Példabeszédek könyvében.

Ha elfogy a fa, kialszik a tűz, ha nincs rágalmazó, megszűnik a viszály. A szén parázslik, a fa lángol, a viszálykodó ember pedig perpatvart szít. A rágalmazó szavai, mint a jó falatok, behatolnak a test belsejébe. Az ezüstmáz bevonja az agyagedényt, a sima ajak pedig a gonosz szívet. Beszédével álcázza szándékát a gyűlölködő, míg magában alattomosságot gondol. Ha kedvesen szól, ne higgy neki, mert csordultig van a szíve utálatossággal! El lehet takarni a gyűlöletet csalással, de lelepleződik a gonoszság a gyülekezetben. Aki vermet ás, beleesik, és aki követ dob el, arra esik vissza. A hazug nyelvű gyűlöli azt, akit eltiport, és a sima szájú bukást idéz elő. A hazug nyelvű gyűlöli azt, akit eltiport, és a sima szájú bukást idéz elő. (Péld 26:20-28)

Felelősek vagyunk egymásért és a gyülekezet tisztaságáért!

A vezetők elsősorban, de a gyülekezethez tartozó testvériség, testvérek is felelősek annak tisztaságáért. Erre hív fel a Mózes könyvében található igénk:

Ha azzal vétkezik valaki, hogy átkozódást hallott, és bár tanúja volt, akár látta, akár megtudta a dolgot, de nem jelenti, bűnrészessé válik. (3Móz 5,1)

Az átkozódás, a rágalmazás kimondottan a közösséget, annak egységét, a testvérek közötti bizalmat támadja. Gyanakvást teremt, majd a testvéri szeretet meghidegüléséhez vezet. Éppen ezért nem lehet elnézően kezelni.

Ahogy látni fogjuk az intés biblikus célja elsősorban a mentés, de egyben a gyülekezet tisztaságának óvása, helyreállítása is.

Komoly felelősség terheli azokat is, akiket intésben részesítenek, erről olvasunk a példabeszédek könyvében:

Aki a fenyítés ellenére is nyakas marad, hirtelen gyógyíthatatlanul összetörik. Ha az igazak jutnak hatalomra, örül a nép, de ha a bűnösök uralkodnak, nyög a nép. (Péld 29:1-2)

Miért nem szól az, aki rágalmazást hall?

A 3Móz 5:1-ben olvasott „nem jelenti, bűnrészessé válik” gondolattal kapcsolatosan merülhet fel a mélyebre látni vágyó szívben a kérdés: „Mi vezet ahhoz, hogy valaki hallja a rágalmat, hazugságot, mégsem szól (jelenti)?

Ennek helyzetnek a közösségi megjelenését taglalja Pál apostol egy konkrét gyülekezeti élethelyzetre vonatkozóan a 2Kor 11:1-4 szakaszban. A megértést segítendő nézzük ezt meg.

Bárcsak elviselnétek tőlem egy kis esztelenséget, sőt viseljetek el engem is. Mert Isten féltő szeretetével féltelek titeket: mivel eljegyeztelek titeket egy férfiúnak, hogy tiszta szűzként állítsalak benneteket a Krisztus elé. Félek azonban, hogy amint a kígyó megcsalta Évát ravaszságával, úgy tántorodnak el a ti gondolataitok is a Krisztus iránti őszinte és tiszta hűségtől. Mert ha valaki odamegy hozzátok, és más Jézust hirdet, nem akit mi hirdettünk, vagy más lelket fogadtok be, nem akit kaptatok, vagy más evangéliumot, nem amelyet elfogadtatok, azt szépen eltűritek. 2Kor 11:1-4

Pál félelméről[57] beszél, arról az ijedtségről, amit benne a gyülekezetről, annak tagjairól kapott rossz hír váltott ki. Ez a hamis evangéliumot (hazugságot) hirdető tévtanítók el és befogadásáról szólt. Ugyan ezt az ijedségre, félelemre utaló kifejezést találjuk Ádám esetében is, melyet a bűneset után érzett és az Isten előli elrejtőzése okaként jelölt meg.

Az ember így felelt: Meghallottam hangodat a kertben, és megijedtem, mert mezítelen vagyok. Ezért rejtőztem el. (1Móz 3:10)

A hazugság, a rágalmazás, ami egy olyan személy szájából hangzik el, aki felé bizalmat táplálunk, bénítólag hat. Nem feltételeztük, hogy ilyet hallunk éppen tőle. Az ilyen típusú „ijedség” és az abból fakadó bénultság akadályozhatja, hogy az elhangzottak ellen felszólaljunk, vagy súlyosabb esetben azt elmondjuk („jelentsük”) az Istentől a közösség vezetésben felelősséggel rendelkező vezetőnek, vezetőknek. Mivel nem az istenfélelemnek és az Úr iránti szeretetnek ad valaki teret, hanem az ijedségnek, félelemnek, vétekbe esik, miként Ádám. Ez lehet a bűn meg, ill. eltűrése, vagy az abba való belesodródás (pl. más háta mögötti kibeszélése). Ádám esetében azt is láthatjuk, hogy az így szívében megjelent félelem-szorongás akadályozta az igazsággal való szembenézést, valamint a megtérést is életében. E helyett választotta a rejtőzködést, menekülést az igazság (Jn 14:6), azaz Isten elől. Ilyen mechanizmus játszódik le ma is a vétekbe esett személy szívében.

Pál azonban, mint istenfélő vezető nem hallgat, hanem az ijedség ellenére szól, megírva figyelmeztetését a gyülekezet közösségének, ahol a hamis beszéd (hamis evangélium) felütötte a fejét.

Pál a jelenség első előfordulásáig vezeti vissza annak gyökerét: „amint a kígyó megcsalta Évát ravaszságával”. Éva nem ismerte még a bizalmatlanság érzését, éppen ezért jóhiszeműen fordult a Sátán az Istent nagyon körmönfontan rágalmazó „Csakugyan azt mondta Isten” (1Móz 3:1) kezdetű szavaihoz. Igen a rágalmazás gyakran ilyen sátánian alattomos. A hazugságot terjesztő nem mindig mondja ki egyenesen, amit gondol, hanem „csakugyan” (pl. valóban hiteles ez az ember) jellegű „beetető” mondataival teszteli a hallgatóját, hogy kész-e el és befogadni hazug szavait. Ettől a körmönfont személy akkor lépi tovább, ha úgy gondolja biztosan tettestársa lesz a másik fél. Viszont ahogy Évának volt, úgy nekünk is van objektív hazugságot leleplező értékmérőnk, az Isten igéje (1Móz 2:16-17). Ennek komolyanvétele az egészséges istenfélelem mutatója is életünkben.

Itt lép be a képbe Ádám, aki „hallott”, „tanúja volt”, „látta”, „megtudta” az „átkozódást” mégsem szólt semmit (3Móz 5:1). Miért maradt néma, holott nyilvánvalóan az Isten szava elleni beszédet halott a Sátán részéről (1Móz 3:4[58]), és szeme előtt hatoltak be ezek a szavak „mint jó falatok” felesége szívébe (Péld 26:22)? Nyilván valóan bénítólag hatott rá az, amit hallott. Megjelent szívében a szorongás és helyet adott a „Mi van, ha csakugyan igaz, amit hall (a hazugság)?” gondolat. Ádám figyelmét a Sátán hazug szavai és a feleségében a szeme előtt annak hatására zajló torzulás okozta sokk kötötte le ahelyett, hogy Istenre és tiszta szavára figyelve megálljt parancsoljon ennek a rágalomfolyamnak (1Móz 2:15-17; Jak 4:7-8). Ami pedig történt ezután, az apostol éleslátással fogalmazza meg: „úgy tántorodnak el a ti gondolataitok is a Krisztus iránti őszinte és tiszta hűségtől”.

Mit tudhatunk arról a folyamatról, mely során Ádám és Éva eljutott a kísérthetőég állapotába? Isten Ádámra fontos feladatot bízott, ő adott nevet minden állatnak és e közben ébredt rá a segítőtárs hiányra (1Móz 2:20[59]). Isten látta, hogy „nem jó az embernek egyedül lenni” ezért „alkotott hozzá illő segítőtársat”. Ádám álmából ébredve látta meg Évát és elkezdett „ragaszkodni[60]” hozzá. (1Móz 2:21-24[61]). Tudjuk, hogy a kísértő szertejár és keresi kinek van az életében olyan szenvedés, fájdalom, hiány melyen keresztül csapdába ejtheti (1Pt 5:8-9[62]).

Azt, hogy az Édenkertben mi történhetett, segít megérteni a Názáreti Jézus élete, aki bűntelen volt, akár csak Ádám a bűnesetet megelőző állapotában. Az Úr Jézus bemerítését követően a pusztában böjtölve töltött negyven napot. Mikor kereste meg őt a Sátán kísértő beszédével? Amikor „végül megéhezett” (Mt 4:2-3[63]). Jézus a kísértéssel szemben a szívébe zárt igének való engedelmességgel győzött (Mt 4:4[64]). Erre a szellemi törvényszerűségre mutat rá a Zsolt 119:11[65] -ben is az ige. Ezen a ponton két kérdést kell feltennünk:

1) Milyen hiány keletkezett Éva és Ádám életében, ami kísérthetővé tette őket?

2) Miért nem figyeltek Isten igéjére?

Ádám nyilvánvalóan elfoglalta magát a feladataival (pl. állatok elnevezése) és e mellett az Évához való ragaszkodás töltötte el szívét, lelkét. Nem olvasunk arról, hogy fogatta volna magában Isten igéjét, amit még tapasztalatból nem érthetett. Éppen ezért fontos lett volna elmélkedni azon és felkészülni, amikor az engedelmesség próbája elérkezik.

És fogta az Úristen az embert, elhelyezte az Éden kertjében, hogy azt művelje és őrizze. Ezt parancsolta az Úristen az embernek: A kert minden fájáról szabadon ehetsz, de a jó és a rossz tudásának fájáról nem ehetsz, mert ha eszel róla, meg kell halnod. (1Móz 2:15-17)

A második Ádám, Jézus Krisztus a Gecsemáné kertben, ott az olajfák között mutat rá az első Ádám bukása okára. Urunk a rá váró szenvedéstől való szorongás ellenére sem a saját akarata véghezvitele, hanem az Atya iránti feltétlen bizalomból fakadóan az Ő szavának való engedelmesség mellett döntött, így szerezve diadalt és üdvösséget nekünk, akik Benne bízunk (Mt 26:39[66]; Zsid 5:8-9[67]). Tekintetét nem vette le az Atyáról a szorító körülmények, a tanítványai iránti és az élet szeretete ellenére sem. Ő megtagadva saját félelmeit, vágyait mindvégig hű maradt az Atyához (Fil 2:8[68])!

Ádám nyilvánvaló feladata volt, hogy Évának továbbadja a rábízott igéket, amit feltehetőleg meg is tett. Éva így Ádámtól hallotta az Istentől kapott parancsolatot (1Móz 2:16-17). Ezen túl a felesége is rá volt bízva, hogy „őrizze” és „gondozza”. Ádámot abban az állapotában találja a kísértő, amikor a feladatok és a feleségéhez való ragaszkodása okozta „igehiány” (kenyér hiány - Mt 4:2-3) jellemezte. Éva is a férjével foglalkozott és kapcsolatukban az Isten szava kikerült a fókuszból. Ez eredményezte Éva kísérthető állapotát. Ekkor megy oda hozzájuk a Sátán kígyó képében, és így tud a „hamis tanító” tekintélyével fellépni. Mivel nem az Isten igéje volt előttük, ezért fogadták a kígyót feléjük rendelt tekintélyként, holott Isten azt mondta nekik „Uralkodjatok… a földön mozgó minden élőlényen!” (1Móz 1:28[69]). „Szépen eltűrték”, hogy más üzenetet mond nekik a Sátán, mint amit korábban befogadtak Istentől (2Kor 11:4). Éva és Ádám „istenképe” a hamis tanítás (hazugság) által eltorzult. Éva úgy látta, hogy „kívánatos az a fa” (1Móz 3:6[70]), nem törődött Isten óvó (tiltó) parancsával (1Móz 2:16-17), mely által győzhetett volna a kísértés felett (Zsolt 119:11; Jak 4:7). Lépésről, lépésre lett igaz életükben, hogy „úgy tántorodnak el a ti gondolataitok is a Krisztus iránti őszinte és tiszta hűségtől”.

Isten igéje akkor válik életünkben szabadító, józanító és világosságot hozó erővé, ha a szívünkbe zárjuk (Zsolt 119:11), azon elmélkedünk (Józs 1:8[71]). Ezen az úton átjár az ige élet-világossága (Jn 1:4[72], 8:12[73]). Amikor aztán attól eltérő „hangokat” hallunk, a szabadakaratból fakadó választás útján és az Istenbe vetett bizalomból fakadóan szavának engedelmeskedve már nem marad hely a gonosznak, aki menekülni lesz kénytelen és nem tud letáborozni életünk ajtaja előtt, majd szívünkben (Jak 4:7; 1Móz 4:7).

A csalárd, hamis beszéd befogadása eredményeként torzul az „istenkép” (1Móz 3:6; 2Kor 11:3), ami szinte azonnal hatással van az Isten iránti bizalomra. Az ember a bűneset következtében nem rendelkezik önmagától egészséges „istenképpel” csupán a teremtettségéből fakadóan egy hiányt, „istensejtést” hordoz szellemében. Ezt tovább igyekszik rombolni az ellenség. A hazugság befogadása a valóságlátás torzulásához vezet, mely hatására a megtévesztett személy elméjében, mint erősség jelenik meg, hogy a hazugságot kezdi igaznak tartani, és ezen keresztül látni a másik személyt. A gonosz az Istennel kapcsolatosan igyekszik a legtöbb hazugságot elültetni az ember értelmében, mely akadályozza, súlyos esetben ellehetetleníti az istenismertben való növekedést (2Kor 10:3-5[74]). Ez a mechanizmus játszódik le, amikor a gonosz gondolatot egy adott helyzetben átélt vélt, vagy való sérelem kapcsán az ellenség „tanításként” tárja az értelem elé. Aki ezt el-, befogadja, valóságnak fogja hinni azt, amiről nem győződött meg, hogy ténylegesen igaz-e.

Az Isten ismerete az evangéliumok Krisztusa megismerése, valamint a szavainak való őszinte engedelmesség által (Zsolt 119:11) lehet egyre teljesebb az ember szellemében és gondolataiban. Ez aztán pozitív irányba befolyásolja az istenhitet (bizalmat), ebből fakadóan az énképet is.

Miből fakad az, hogy valaki rágalmakat terjeszt?

Egy másik kérdést is fel kell tennünk: Miből fakad, hogy valaki rágalmakat, hazugságokat terjeszt egy másik emberről, testvéréről, lelki vezetőjéről stb.? A kérdések megválaszolásához, a megértéshez a „két fához” kell ellátogatnunk. Az egyik az édenkerti jó és rossz tudásának a fája, míg a másik a golgotán álló keresztfa! Az Évát csalárd beszédével megkereső Sátánt milyen indulatok vezették? Mi volt a háttere a megjelenő gonoszságának? Milyen céllal tette ezt? Nézzük a Szentírásban elénk táruló okok közül néhányat:

- eltorzult „istenkép” (1Móz 3:6; 2Kor 11:3[75])

- felfuvalkodottság (Ez 31:10, Ez 28:3[76],5,17)

- versengés (Ez 28:2[77])

- lázadás az Istentől rendelt tekintéllyel szemben (Ez 28:2)

- „én is vagyok olyan, mint a vezetőm, sőt” (Ez 28:2)

- „én ezt jobban tudnám csinálni”, mit ő, gondolkodásmód (Ez 28:2)

- elért sikerek, érdemek saját magának tulajdonítása, egyszersmind hálátlan lelkület (Ez 28:4-5[78])

- Istennel egyenlőnek tartotta magát (az Isten elhívásából fakadó tekintés elvetése) (Ez 28:6[79])

- a jogos fegyelmezés (ítélet) miatti felháborodás, sértettség (Ez 31:12[80])

- megtűrt bűn az életében, amit képmutatással leplez (Ez 28:15-16[81])

- erőszakos lelkület (Ez 28:16[82])

- a tehetségét mások hatalma alá vonása érdekében a megtévesztés eszközéül használja (Ez 28:17[83])

- a kegyesség látszatát mutatva (képmutatás), azt önös érdekei elérse céljára használja (Ez 28:18[84])

- irigység (Jak 4:5[85]; 1Móz 4:9[86])

Elfogadja a gyülekezeti fegyelmet

Összefoglalva: Az Istentől rendelt tekintély tisztelete, annak elfogadása (lelkipásztor, avatottak, vezetők) és a gyülekezet egységének, ugyanakkor szentségének munkálása, őrzése, egyben az eltévedt lélek megtérésre segítése.

Intés, mentés

A testvéri intéssel kapcsolatos legismertebb tanítást a Názáreti Jézus adta és a Máté evangéliumában találjuk. Sokan sokféleképpen értelmezik ezeket a sorokat. Néhol túl keményen alkalmazzák, míg mások a kegyelem nagyságára hivatkozva kerülik alkalmazását. Esetenként egyes elemei megjelennek a gyülekezeti életben, míg mások elhanyagoltak. Az bizonyos, hogy a gyülekezeti fegyelem hiánya már rövid távon is a helyi közösség romlásához vezet. Nézzük meg hát Urunk drága szavait:

Ha pedig vétkezik ellened a testvéred, menj el hozzá, fedd meg négyszemközt: ha hallgat rád, megnyerted a testvéredet. Ha pedig nem hallgat rád, végy magad mellé még egy vagy két embert, hogy két vagy három tanú szava erősítsen meg minden vallomást. Ha nem hallgat rájuk, mondd meg a gyülekezetnek! Ha pedig a gyülekezetre sem hallgat, tekintsd olyannak, mint a pogányt vagy a vámszedőt! Bizony mondom nektek: amit megköttök a földön, kötve lesz a mennyben is, amit pedig feloldotok a földön, oldva lesz a mennyben is. (Mt 18,15-18)

„vétkezik”

„vétkezik[87]”: a görög kifejezés jelenti a cél elvétését, szem elől vesztését, elhibázását, ami miatt az adott személy nem részesül díjazásban. Jelenti azt is, hogy valaki elfeledkezik valamiről, elmulaszt valamit, vagy hibázik, vétkezik, azaz bűnt követ el.

Az adott személy céltévesztés állapotába kerül, így a krisztuskövetés menny felé tartó útjáról letér. Élete, magaviselete nem tükrözi a Krisztus példáját, tanítását.

„menj el hozzá”

Sokat mond Jézus ezzel a három szóval: „menj el hozzá”, azaz ne hívasd be a „hivatali stílusban” a gyülekezeti irodába, ne levelet írj, ne telefonon mond el neki, hanem menj el hozzá, találkozz vele személyesen. Jézus jó pásztorról mondott példázatában is erre a lelkületre tanít, ami Őt és követőit jellemzi:

Mt 18:12 Mit gondoltok? Ha egy embernek száz juha van, és eltéved közülük egy, nem hagyja-e ott a kilencvenkilencet a hegyekben, és nem megy-e el megkeresni az eltévedtet?

A mélyebb megértéshez fontos látnunk az evangéliumban a gyülekezeti fegyelmezéssel kapcsolatos részt megelőző és az azt követő részeket. Úgymint a kisgyermekek példája (Mt 18:1-10), az elveszett bárányról (Mt 18:11-14), majd a megbocsátásról (Mt 18:21-22) és a gonosz szolgáról (Mt 18:23-35) elmondott példázatot. A tanításban elénk tárt szívbéli hozzáállás jellemzi azokat, akik az ÚR szerint járnak el az intés-mentés szolgálatában.

A kisgyermekek példája így:

és ezt mondta: "Bizony, mondom néktek, ha meg nem tértek, és olyanok nem lesztek, mint a kisgyermekek, nem mentek be a mennyek országába. Aki tehát megalázza magát, mint ez a kisgyermek, az a nagyobb a mennyek országában. (Mt 18:3-4)

A kisgyermeket odahívta magához Jézus (Mt 18:2), ő pedig kérdés és kifogás keresés nélkül odament hozzá. Amikor felvállaljuk, hogy egy bűnben élő testvérhez elmegyünk, számolnunk kell az elutasítás kellemetlen, megalázó tapasztalatával is. De a Krisztustól tanult gyermeki alázat és mentő szeretet átsegít ezen az akadályon. Mert Ő mondja, ezért tegyük meg.

Aki bölcs és maradt benne istenfélelem, nem utasítja el testvére megkeresését, hanem abban kész felismerni Krisztus féltő szeretetét.

A tiszteletlenség kultúrájában élünk, amiben az istenfélelem egyre nagyobb hiánycikk. Megjelent az evangélium felhígított formája az úgynevezett „soft[88]” evangélium, mely nem beszél az ítélet valóságáról, csupán egyoldalúan az Isten szeretetéről.

Korábban a szülők tisztelete is jobban jellemezte a gyermekeket, mint napjainkban. Erről a tisztelet párhuzamról tanít a Szentírás.

Azután: testi apáink fenyítettek minket, és tiszteletben tartottuk őket, nem kell-e sokkal inkább engedelmeskednünk a lelkek AtyJnak, hogy éljünk? Mert ők rövid ideig, a saját elgondolásuk szerint fenyítettek, ő pedig javunkra teszi ezt, hogy szentségében részesüljünk. (Zsid 12:9-10)

A kisgyermek engedelmeskedett Jézus szavának, méghozzá vonakodás nélkül. Nem beszélhetünk isten tiszteletéről a neki való egyszerű engedelmesség nélkül. Ne feledjük el, a kegyelem nem egy olcsó „termék”. Az Isten szeretett Fiát adta oda értünk, ahogy erről Pál is ír.

hogy magasztaljuk dicsőséges kegyelmét, amellyel megajándékozott minket szeretett Fiában. Ef 1:6

Az Atya elfordította tekintetét a Fiúról, akit bemocskoltak a tőlünk átvett gonoszságok, vétkek.

Három órakor Jézus hangosan felkiáltott: "Elói, elói, lámá sabaktáni!" - ami ezt jelenti: "Én Istenem, én Istenem, miért hagytál el engem?" M 15:34

S, hogy élte meg ezt az Atya? Egy Ószövetségi kép segít megértenünk.

Mondd el nekik ezt az igét: Szememből könnyek hullanak éjjel-nappal, és nem apadnak el. Mert súlyos sebet kapott népem szűz leánya, igen fájdalmas csapást. Jer 14:17

Az Atya szíve szakadt meg, hogy ártatlan, tiszta Fiát, mint áldozati bárányt kellett oda adni mocskos életünk megmentéséért. Ilyen mély és nagy ez a kegyelem. Kiáltsunk a Zsoltár szavaival és tiszteljük Megmentőnket és féljük Istenünket.

Érezzétek, és lássátok, hogy jó az Úr! Boldog az az ember, aki hozzá menekül. Féljétek az Urat, ti szentjei, mert nem szűkölködnek az istenfélők. Zsolt 34:9-10

A Mt 18:7-9[89]-ben a bűn ellen való radikális küzdelemről szóló és a hegyi beszédben korábban már elhangzott tanítást ismétli meg Jézus (kéz, láb levágása, szem kiszúrása, inkább, mint a bűn megtűrése). Nyilván nem a fizikai öncsonkítás az, amire Jézus bárkit is buzdítani akar, hanem fel kívánja hívni a figyelmet a bűn pusztító erejére, az azzal szembeni radikális és kíméletlen ellenállásra, és az azzal való eltökélt leszámolásra önmagunkban.

Az intés minden esetben a kárhozattól való megmentést hivatott munkálni.

Mt 18:11 "Mert az Emberfia azért jött, hogy megmentse, ami elveszett.

Péterből ösztönösen fakad a kérdést, amikor érzékeli Jézus tanításában a nem evilági mértéket és értékrendet tükröző hozzáállást.

Akkor Péter odament hozzá, és ezt kérdezte tőle: "Uram, hányszor vétkezhet ellenem az én atyámfia úgy, hogy én megbocsássak neki? Még hétszer is?" Jézus így válaszolt: "Nem azt mondom neked, hogy hétszer, hanem még hetvenszer hétszer is. Mt 18:21-22

Jézus példát adott a megbocsátásra, amikor vétkeinkért az életével fizetett. Így és ezáltal van lehetőségünk nap, mint nap megtisztulni a bűnös gondolatok, szavak, tettek szennyétől. Ez a megbocsátó lelkületet jellemezzen hát bennünket egyénenként és gyülekezeti szinten is minden megtérő bűnös felé. Így esélyt adunk a még bűnben élőnek is arra, hogy megtérjen és újat kezdjen. Ez eredményezi a megbocsátás és remény lelkületét egy közösségben, mely nagy bátorítást jelent a bűnösöknek, akik a megmenekülés, szabadulás útját keresik.

A Mt 18:21-35 -ben Jézus példázata szól a nagylelkű, megbocsátó úrról (Isten) és a gonosz szolgáról, aki bár nagy kegyelmet kapott urától, a neki tartozó társa felé mégis kegyetlen szívvel viszonyult és e miatt érte utol az ítélet. A kegyelemből élő tanítvány keresztyén szíve nem lehet ugyanakkor kegyetlen is. Csak az önigazság és a gőg elhomályosító köde által elborított lélek viszonyul ilyen kegyetlenül a megtérésre szoruló bűnöshöz. Ne feledjük, a megbocsátás független a másik viszonyulásától, a megbékéléstől és a bizalom helyreállításától. Egyedül a személy döntésén múlik, hogy elengedi-e a haragot és bosszúállás indulatát az ellene vétkező iránt. Jézus e kapcsán elmondott szavai súlyosak:

Ekkor haragra lobbant ura, és átadta őt a hóhéroknak, amíg meg nem fizeti neki az egész tartozást. Így tesz majd az én mennyei Atyám is veletek, ha szívetekből meg nem bocsátotok, mindenki az ő atyjafiának." (Mt 18:34-35)

Mielőtt keresnénk a vétekkel terhelt testvérünket, imádkozzunk érte és kérjük az Úr vezetését. Ne keressük addig, amíg az Úr ehhez a jó lelkületet ki nem munkálta bennünk, és az időzítés is vegyük el Tőle. Ne feledjük, egyedül Ő képes a szíveket megváltoztatni!

A személyes beszélgetésre ne az ítélettel menjünk, hanem azzal a nyitottsággal, hogy megismerjük testvérünk valódi helyzetét és tettei gyökerét, hátterét és az okait is. Ez persze nem kisebbíti a vétek súlyát, csupán annak okait, gyökerét segít feltárni, ami a szabaduláshoz vezető úton az első lépés.

2Tim 4:2 hirdesd az igét, állj elő vele, akár alkalmas, akár alkalmatlan az idő, feddj, ints, biztass teljes türelemmel és tanítással.

Legyen előttünk az Úr Jézus példája, aki tanítványinak nem fejét, hanem a lábait mosta meg (Jn 13:1-17[90]).

Tartsuk be a Jézus által elrendelt folyamatot – négyszemközt, - végy magad mellé két vagy három tanút. Első szinten még ne vonjunk be másokat, ne osszunk meg semmit testvérünk állapotáról. A személyes beszélgetést ne előzze meg az érintett háta mögötti, másokkal való diskurzus, még a gyülekezet vezetőségi összejövetelein sem. A gyülekezet vezetősége kizárólag akkor foglalkozzon ezekkel a helyzetekkel, ha a négyszemközti, ill. a két-három tanú előtti személyes beszélgetés, intés, jóra buzdítás nem vezetett eredményre. Természetesen ez alól kivétel, ha érett és felelősséggel rendelkező testvértől tanácsot kérünk a helyzet jó kezelése érdekében. Viszont ez alkalommal sem szükséges még a személyt nevén nevezni. Legyünk bölcsek, bízva abban, hogy a személyes beszélgetés eredményre vezet, így nem is kell kitudódjon az eset.

„mondd meg a gyülekezetnek”

A „mondd meg a gyülekezetnek” nem gyülekezeti szavazást jelenti, hanem a gyülekezet tájékoztatását. Amit a Biblia bűnnek nevez, mi sem mondhatjuk másnak. Erre nincs felhatalmazása a gyülekezet Urától a gyülekezet közösségének sem.

Ezt előzi meg a vezetőség konkrét, a tények (a tanuk szava) alapján hozott biblikus döntése. A helyzet gyülekezet elé tárása történjen tárgyilagosan és korrektül, gondolva arra, hogy reménység szerint a bűnt most még elhagyni nem akaró személy egyszer megtér és visszakapcsolódik a gyülekezet közösségébe. Ne vágjuk el ennek a lehetőségét bölcstelen, szeretetlen kommunikációval. Ezen túl fontos felaJnlani a lelkigondozói segítséget is a fegyelmezésre szorult személy számára mellyel élhet, ha magát meggondolva mégis a helyreállás útjára kíván lépni.

Intés=mentés! Az intés elsődleges célja a személy megtérésének a munkálása, ezzel együtt természetesen a gyülekezet tisztaságának az óvása is.

„A szeretet, és a szentség rendje ez. Vonzást, evangéliumi hívást, jó illatú, tiszta örömöt, békességet, és védelmet nyújt, és lelki otthont teremt ez a rend a Krisztusban élő hívők számára. Ugyanakkor távol tartja azokat, akik csupán nevelés, hagyománytisztelet, vagy üres vallásos meggyőződés alapján tartják fontosnak a keresztyén hitet. A gyülekezet szolgálattevőinek szent és szép küldetése és feladata, hogy mutassanak jó példát a szeretet és szentség jó rendjének megtartásában, és felülről való bölcsességgel, legyenek őrei és munkálói e jó rendnek.”[91]

Nem tehetünk másként, mint ahogy Biblia tanít. Amit Isten bűnnek ítél, azt mi nem másíthatjuk meg. Amennyiben ezt megtennénk, a bűnt fogadnánk be közösségünkbe az ige és a Szentszellem helyett.

Oldás-kötés (Mt 18:18; Mt 16:19[92]; Jn 20:23[93])

Oldás-kötés tanítás lényege, hogy ami a Mennyben oldva van, az legyen a földön is, ami kötve az legyen közöttünk is. Nem térhetünk el Krisztus és apostolai testvéri szeretetre, a szentségre, vagy a megbocsátásra vonatkozó tanításától.

Itt tehát nem önkényes hatalom gyakorlásról van szó, hanem az ÚR rendelésének hűséges és szabályszerű megtartásáról. A mennyben történik meg a kezdeményezés és azt veszik tudomásul a gyülekezet vezetői és a közössége. Útmutatónk a Szentszellem által megelevenített kinyilatkoztatás, a Szentírás. Az ahhoz való igazodást pedig a Szentszellem jó gyümölcsei (Gal 5:22-24) igazolják a hívő ember életében.

Pál tanítása a gyülekezeti fegyelmezésről

Pál apostol Timóteushoz írott tanácsát jó, ha mi is megszívleljük:

De az Úr szolgája ne viszálykodjék, hanem legyen barátságos mindenkihez, tanításra alkalmas és türelmes, aki szelídséggel neveli az ellenszegülőket, hátha az Isten megadja nekik egyszer, hogy megtérve megismerjék az igazságot, és felocsúdjanak az ördög csapdájából, aki foglyul ejtette őket, hogy akaratát teljesítsék. 2Tim 2:24-26

Pál az 1Kor 5:1-13-ban fogalmazza meg tanítását a gyülekezeti fegyelem kérdésében. Itt olvasunk egy meghökkentő kijelentést, a bűnből megtérni nem akaró testvérrel kapcsolatosan:

1Kor 5:5 átadjuk az ilyet a Sátánnak, teste pusztulására, hogy lelke üdvözüljön az Úrnak ama napján.

Ennek a versnek a megértéséhez lássuk az egész szakasz fő üzeneteit:

Pál figyelmezteti a gyülekezetet, hogy nem lehetnek elnézőek a felé, akit bár testvérnek neveznek, mégis bűnben él. Felfuvalkodva ne becsüljék le a bűn kovászának közösség egészét megrontani képes erejét (1Kor 5:6[94] ), ne tűrjék azt meg közösségükben, különben az egész gyülekezet romlását fogja okozni a szentség lelkülete helyett.

Szélsőségesek se legyenek, mindentől és mindenkitől elhatárolódva. Nem a világból kell kimenni, hiszen a világban való szolgálatra (világosság és só szerep) hivatott el Isten népe. Tartózkodjanak attól, hogy a világiak felett ítélkezzenek, őket az ÚR fogja majd megítélni. Ellenben a gyülekezet tisztaságának az óvása a gyülekezet egészének, de kiemelten vezetőinek a feladata.

Most tehát azt írom nektek, hogy ne éljetek közösségben azzal, akit bár testvérnek neveznek, de parázna vagy nyerészkedő, bálványimádó vagy rágalmazó, részeges vagy harácsoló. Az ilyennel még együtt se egyetek. 1Kor 5:11

„Az ilyennel még együtt se egyetek” (1Kor 5:11[95]) kijelentés ara enged következtetni, hogy a gyülekezet előtti fegyelmezésnek volt egy a teljes kiközösítést megelőző fokozata, amikor a vétekben élő ott lehetett az istentiszteleten, de az úrvacsorából nem részesedhetett (az úrvacsora a közösségi étkezés – Agapé vacsora - egy kiemelt része volt abban az időben, melyet hetente jellemzően vasárnap este gyakoroltak[96]). Így az adott személynek az ige hallgatása, a testvéri kapcsolatokban megnyilvánuló intés-mentés szolgálata által, lehetősége nyílt a megtérésre és helyreállásra.

Az „átadjuk az ilyet a Sátánnak” (1Kor 5:4-5[97]) – kijelentés, a megtérni nem akaró, a bűnt szerető, a szeretetteljes és több szintű intés ellenére azt elhagyni nem akaró, a bűnben megátalkodott személy gyülekezet közösségéből való kiközösítésére vonatkozik.

Pál így folytatja: „teste pusztulására, hogy lelke üdvözüljön”, azaz még ez a drasztikusnak tűnő lépés is, nem csak a gyülekezet tisztaságának helyreállítása miatt történik, hanem a bűnös megmenekülését is hivatott munkálni. Ezzel nyilvánvalóvá téve számára, hogy amennyiben meg nem tér, nem üdvözül (oldás), de ha bűnbánatra jut, bár a vétek következményét el nem kerülheti (teste pusztulása), az üdvösséget Krisztus által a megtérés útján megnyerheti (kötés).

A tévtanítókkal, hamis prófétákkal, a romboló szándékkal gyülekezetbe érkező személyekkel szemben Pál határozottan és keményen lépett fel akkor is, ha azok báránybőrbe bújt farkasként testvérnek nevezték magukat. Azonban vigyáznunk kell mielőtt ilyet valakire kimondunk. Az ige, az evangélium mérlegére kell tennünk tanítását, lelkületét, életét kerülve a személyeskedést. A Galata levélben egy ilyen helyzetre nézve írja a következőket az apostol:

Csodálkozom, hogy attól, aki Krisztus kegyelme által elhívott titeket, ilyen hamar más evangéliumhoz pártoltok; pedig nincsen más. De egyesek megzavartak titeket, és el akarják ferdíteni a Krisztus evangéliumát. Viszont ha még mi magunk, vagy egy mennyből való angyal hirdetne is nektek evangéliumot azonkívül, amit mi hirdetünk, átkozott[98] legyen! Gal 1:6-8

Az Úrtól rendelt vezetőkhöz való helyes viszonyulás

A gyülekezet vezetőinek Isten előtti felelősségéből fakad a hatalmuk, melyet a gyülekezet építésére és védelmére kaptak. Az Úr előtt kell majd elszámolniuk, hogyan éltek ezzel. Ebbe az igazságba enged betekintést a következő igénk:

Zsid 13:17 Bízzatok vezetőitekben, és hallgassatok rájuk, mert ők vigyáznak lelketekre úgy, mint akik erről számot is adnak. Hadd tegyék ezt örömmel, és ne sóhajtozva, mert ez nem válnék javatokra.

Zsid 13:18 Imádkozzatok értünk! Mert meg vagyunk győződve arról, hogy lelkiismeretünk tiszta, hiszen mindenben helyesen akarunk eljárni.

A bízzatok felszólítás az engedelmességre vonatkozik – Károli és Csia[99] így is fordítja. „Engedelmeskedjetek elöljáróitoknak…”

Vezető, elöljárók a tanítványi, Krisztust követő életben példát adó[100] személy, személyek a gyülekezet közösségében (1Pt 5:1-4[101]). A görög példa kifejezés öntőformát is jelent. Ennek üzenetét Pál szavai segítenek megérteni (1Kor 11:1, 4:16; Fil 3:17-21[102]).

1Kor 11:1 Legyetek a követőim, mint én is követője vagyok a Krisztusnak.

Aki a vezetőjét, vezetőit tiszteli, az elhívójukat, a Krisztust tiszteli bennük.

A vezetők számára Krisztus, a gyülekezet URa adott megbízatást arra nézve, hogy a gyülekezet rájuk bízott tagjait a Krisztust követő életben segítsék, szükség esetén jóra bátorítsák, és ha kell szeretettel intsék (Tit 1:7-9[103]). Erről Isten előtt tartoznak számadással.

A szeretetben és szentségben élő keresztyén közösségben egyre inkább kellemetlenül érzi magát az, aki bűnt rejteget, ill. tűr meg életében. A zsoltárok könyvében ezt olvassuk ezzel kapcsolatosan:

Zsolt 1:5 Ezért nem állhatnak meg a bűnösök az ítélet idején és a vétkesek az igazak közösségében.

Gyakori jelenség, hogy a lelkében szennyezett, háborgó szívű, vagy a lázadó és a vétkeit szerető, akik így démoni befolyás alá került gyülekezeti tag a lelkipásztort, a vezetőket, majd a gyülekezet közösségét kezdi kritizálva támadni. Teszi azt ahelyett, hogy a megtérés az Istennel való megbékülés útjára lépne, kérve és elfogadva az Úrtól rendelt vezető(k) segítségét. Ezért is védi a presbitereket az ige, ugyanakkor nagyobb felelősségükre is rámutat.

Presbiter ellen vádat ne fogadj el, csak „két vagy három tanú szavára”. Akik vétkeznek, azokat mindenki előtt fedd meg, hogy a többiekben is félelem támadjon. (1Tim 5:19-20)

A Krisztusi szeretet és szentség légköre önmagában szelektáló erővel hat, mely miatt többen azok közül, akik az Úr Jézus Krisztusról elfordulnak, elhagyják a gyülekezet közösségét is, mert annak krisztusi (szentség és szeretet) légköre immár taszítja megromlott lelküket.

Az apostoli tanítás a Didaché IV. fejezetéből[104]

1. Éjjel és nappal emlékezz meg arról, gyermekem, aki neked Isten igéjét hirdeti, úgy tiszteld őt, mint magát az Urat! Ahonnan ugyanis az uralom szól, ott van az Úr. 2. Naponta keresd a szentek színlátását, hogy felüdülj beszédjükön. 3. Szakadást ne okozz, békítsd ki a szembenállókat! Ítélj igazságosan (vö.: 5Móz 1,16[105]; Péld 31,9; Jn 7,24), ne légy személyválogató, fedd meg az elbukottat!

A gyülekezet két ajtaja

A gyülekezet életteliségének feltétele, hogy kit vesz fel és ki maradhat a tagjai között! A gyülekezetnek két ajtaja kell legyen, melyet jól kell használnia. Az egyik a bejárat, azon keresztül érkezhetnek a megtérők, míg a másik a kijárat, ahol kikerülnek azok, akik Krisztustól elfordulva visszatérnek a világba.[106]

Buzdítsa szívünket a jóra Isten drága igéje:

Ti azonban, szeretteim, épüljetek szentséges hitetekben, imádkozzatok a Szentlélek által, tartsátok meg magatokat Isten szeretetében, várva a mi Urunk Jézus Krisztusnak irgalmát az örök életre. Könyörüljetek azokon, akik kételkednek, mentsétek meg őket kiragadva a tűzből. Másokon is könyörüljetek, de félelemmel, utálva még a ruhát is, amelyet testük beszennyezett. Annak pedig, aki megőrizhet titeket a botlástól, és dicsősége elé állíthat feddhetetlenségben, ujjongó örömmel: az egyedül üdvözítő Istennek a mi Urunk Jézus Krisztus által: dicsőség, fenség, erő és hatalom öröktől fogva, most és mindörökké. Ámen. (Júd 1:20-25)

Saját teher – elhordozhatatlan teher

A Szentírásban találunk egy ellentmondásosnak tűnő igevers párt.

„Egymás terhét hordozzátok: és így töltsétek be a Krisztus törvényét.” Gal 6:2

Mert mindenki a maga terhét hordozza. Gal 6:5

Zavarba ejthet bennünket a két igeversben olvasható látszólagos ellentét. Ösztönösen merülhet fel a kérdés: „Akkor most a mások terhét kell hordozni, vagy a magamét?”. A mások hátán való utazás útján életét könnyebbé tenni hajlamos ember belekapaszkodhat a kinyilatkoztatásba és úgy értelmezheti az igét, hogy: „Én olyan elesett, szegény vagyok, hogy nekem jár a segítség másoktól, mert nekik úgy is több van!”. No, de valóban van itt ellentmondás? Természetesen nincs, mert a két igeversben Pál apostol által a Szentszellem két különböző dologra kíván tanítani bennünket.

Gal 6:5 Mert mindenki a maga terhét hordozza.

A „maga terhe” kifejezés jelentése az eredeti szövegben alkalmazott szó vizsgálata[107] útján tárul elénk. Olyan teherről van itt szó, amit nem hordozhat más, nem adhatjuk oda, nem tehetjük le, hisz mit ér a teherhajó, ha soha nem szállít rakományt, vagy mit kezd a katona a csatában fegyverzet, felszerelés nélkül. Ne terheljünk másokat olyannal, amit magunknak kell hordozni, amiért nekünk kell felelősséget vállalni.

Gal 6:2 „Egymás terhét hordozzátok: és így töltsétek be a Krisztus törvényét.”

A Káldi Biblia fordításban így találjuk ezt az igét: Gal 6:2 „Hordozzátok egymás terhét, s így teljesíteni fogjátok Krisztus törvényét.”

Először is arra keressünk itt választ, hogy mit értsünk a „Krisztus törvénye” alatt? Az Úr Jézus tanítása teszi ezt egyértelművé számunkra:

Jn 13:34 „Új parancsolatot adok nektek, hogy szeressétek egymást: ahogyan én szerettelek titeket, ti is úgy szeressétek egymást! „

Az önzéstől szabad, tiszta testvéri szeretet parancsáról van szó. Pál apostol szintén ezt igyekszik erősíteni Krisztus szavaihoz igazodó tanításában. Olyan hozzáállásra buzdít, ami valóban a másik javát és Krisztusban való növekedését segíti elő és nem alakít ki függő viszonyt, beteges köteléket a segítő és segített fél között.

Mi erősek pedig tartozunk azzal, hogy az erőtlenek gyengeségeit hordozzuk, és ne a magunk kedvére éljünk. Mindegyikünk a felebarátJnak kedvezzen, mégpedig annak javára, épülésére. Hiszen Krisztus sem magának kedvezett, hanem ahogyan meg van írva: "A te gyalázóid gyalázásai énreám hullottak." Róm 15:1-3

Az „Egymás terhét[108] hordozzátok” olyan megterhelő élethelyzetről tanít, mely súlyos, nyomasztó, elhordozhatatlan az ember számára. Segítség, támogatás nélkül annak hordozásába belerokkanna.

Az Úr Jézus szavai bátorítsák szívünket és igyekezzünk kerülni azon terheket, melyek saját rossz döntéseink, vétkeink miatt nehezednének ránk, vagy raknánk egymásra. Inkább Krisztus „igáját” a szolgáló lelkülettel élt életet válasszuk az Ő követésében, szorosan mellé állva az Ő igájába hajtva életünket, ami „boldogító”.

Jöjjetek énhozzám mindnyájan, akik megfáradtatok, és meg vagytok terhelve, és én megnyugvást adok nektek. Vegyétek magatokra az én igámat, és tanuljátok meg tőlem, hogy szelíd vagyok, és alázatos szívű, és megnyugvást találtok lelketeknek. Mert az én igám boldogító, és az én terhem könnyű." (Mt 11:28-30)

Ki a „névtelen”, de irgalmas szamaritánus?

Azt korábban is megállapítottuk már, hogy az irgalmas szamaritánus önzetlen szeretete bár követendő példa számunkra, ugyanakkor nem lehetünk annyira büszkék, hogy azt merjük mondani, már itt tartunk.

Azzal is szembe kell néznünk, hogy mindannyian „szeretetkoldusok”-ként, vágyunk arra, hogy szeressenek. Ugyanakkor szükségünk van olyan kapcsolatokra, melyekben szeretetünket elfogadják és értékelik. Éppen ezért szembe kell néznünk azzal is, hogy nem tudunk teljesen önzetlenül szeretni, ahogy ezt a példázatban szereplő irgalmas szamaritánus tette.

Ezek után joggal merül fel a kérdés ki lehet akkor az irgalmas szamaritánus, akiről a példázat szól? Csak egy személy volt az emberiség történelmében, aki itt járt közöttünk és így, igaz önzetlenséggel tudott szeretni, a Názáreti Jézus. Ő hozta el és mutatta fel és be Isten tökéletes szeretetét. János a szeretet apostola, aki látta Urunk földi életét, hallotta szavait, érzékelte ahogy az elesettekhez, a bűn miatt megromlott, összetört, halálra szánt emberekhez viszonyult, így vall erről a szeretetről:

Abban nyilvánul meg Isten hozzánk való szeretete, hogy egyszülött Fiát küldte el Isten a világba, hogy éljünk őáltala. Ez a szeretet, és nem az, ahogy mi szeretjük Istent, hanem az, hogy ő szeretett minket, és elküldte a Fiát engesztelő áldozatul bűneinkért. (1Jn 4:9-10)

Mi tehát azért szeretünk, mert ő előbb szeretett minket. (1Jn 4:19)

Igen, az irgalmas szamaritánus maga Jézus Krisztus! Ezen a ponton kérdezheted: „Ki lehet akkor az útfélen fekvő, kifosztott, összevert, félholt ember?” Mi vagyunk azok, te és én! Ott vagyunk halára várva, a rablótól kifosztva, összetörve, félredobva. Krisztus nem megy el kirabolt életünk mellett, hanem irgalomra indult és az élet útjára emel fel bennünket. Ezt foglalja össze tömören Urunk:

A tolvaj csak azért jön, hogy lopjon, öljön és pusztítson: én azért jöttem, hogy életük legyen, sőt bőségben éljenek." (Jn 10:10)

Urunk „olajat és bort önt” szívünk tátongó „sebeire”, kitisztítva a csalódást, fájdalmat, keserűséget abból, majd „bekötözi azokat”. A magukat igaznak tartó képmutatóknak adott válaszában tudatja, hogy kiken tud segíteni:

Jézus így válaszolt nekik: "Nem az egészségeseknek van szükségük orvosra, hanem a betegeknek. Nem azért jöttem, hogy az igazakat hívjam, hanem a bűnösöket megtérésre." (Lk 5:31-32)

Az olaj a Szentszellem szimbóluma (Zak 4:1-6), aki rávilágít az ember bűntől megrontott, az Isten nélküli öntörvényű állapotára és ezzel együtt elvezeti a golgotai kereszthez és világossá teszi az Isten Fia, Jézus Krisztus az egyén bűneiért bemutatott áldozatának nélkülözhetetlen, ugyanakkor szabadító hatalmát is.

A bor Krisztus bűneinkért kifolyt vérének szimbóluma (Lk 22:20[109]), mely a szövetségkötést is jelenti, a Teremtő és a vele megbékült ember között. Ő vállalt fel bennünket abban az állapotunkban, amikor magatehetetlenül sodródtunk a bűn és a halál uralma alatt, sok félelem, kétség és szorongás közepette. Milyen erőteljesek az Ézsaiás próféta által lejegyzett és Krisztusban beteljesedett szavak:

Pedig a mi vétkeink miatt kapott sebeket, bűneink miatt törték össze. Ő bűnhődött, hogy nekünk békességünk legyen, az ő sebei árán gyógyultunk meg. Mindnyájan tévelyegtünk, mint a juhok, mindenki a maga útját járta. De az Úr őt sújtotta mindnyájunk bűnéért. Ézs 53:5-6

Olvassuk, hogy „Aztán feltette őt a saját állatára, elvitte egy fogadóba, és ápolta.”. Krisztus szeretete és az Isten atyai szeretete összefonódik. Nem csupán emberi jószándékból fakadó fellángolás, ami az első nehézség láttán elpárolog. Hányszor láttunk már ilyet! Egy tragédia hallatán többen megindulnak, hogy segítsenek, majd lanyhul a lendület és szép csenden elmaradoznak a bajbajutott mellől. Isten szeretete azonban nem ilyen. Nyugodtan rábízhatjuk egész életünket. Pál apostol így ismerte meg az ő életét is megmentő, bűneit megbocsátó és életét sokak számára áldássá formáló Jézus Krisztust:

Ha hűtlenek vagyunk, ő hű marad, mert ő magát meg nem tagadhatja. 2Tim 2:13

Az útszéléről felemelt kifosztott embert, miután sebeit ellátta a fogadóba vitte, azaz biztonságba helyezte a vele irgalmasan cselekvő szamaritánus. De adóssága terhét sem hagyta rajta, hanem magára vállalta:

„Másnap elővett két dénárt, odaadta a fogadósnak, és azt mondta neki: Viselj rá gondot, és ha valamit még ráköltesz, amikor visszatérek, megadom neked.” (Lk 10:35)

A bűneink, öntörvényűségünk, Isten nélküli életünk súlyos adóságterhét soha ki nem fizethetnénk. Nincs annyi jócselekedet, imádság, vallásos tevékenység, amivel egyenlíteni tudnánk a számlát. Elegendő ugyanis egyetlen vétek (Jak 2:10[110]), mely tisztátalanná teszi a szívünket, amit soha nem tudunk makulátlanná tenni önerőből. Úgy vagyunk, mint az a fogadóban ágyba fektetett és kiszolgáltatott állapotban lévő ember. Bűn-adósság terhünket Jézus Krisztus vállalta át, és ő fizetett helyettünk, a mi életünkért a sajátját odaáldozva a keresztfán.

Eltörölte a követelésével minket terhelő adóslevelet, amely minket vádolt, eltávolította azt az útból, odaszegezve a keresztfára. (Kol 2:14)

„amikor visszatérek” mondta a szamaritánus a fogadósnak. Milyen reményt keltő szavak ezek. A Názáreti Jézus miután magára vette bűneinket, sőt ahogy a Szentírás mondja:

„Mert azt, aki nem ismert bűnt, bűnné tette értünk, hogy mi Isten igazsága[111] legyünk őbenne.” (2Kor 5:21).

Azért, hogy a bűn átka alól kimenthessen, maga lett átokká értünk, hogy mi a kegyelem áldását hit által megnyerhessük.

Krisztus megváltott minket a törvény átkától, úgy, hogy átokká lett értünk - mert meg van írva: "Átkozott, aki fán függ" -, azért, hogy Ábrahám áldása Jézus Krisztusban a pogányoké legyen, és hogy a Lélek ígéretét hit által megkapjuk. (Gal 3:13-14)

A Názáreti Jézus bűntelen volt, így nem saját vétke miatt feszítették keresztre. Nem, Ő a mi bűneink miatt és helyettünk szenvedett és halt meg. De a halál nem tarthatta fogva, feltámadt és él.

De őt az Isten, miután feloldotta[112] a halál fájdalmait, feltámasztotta, mivel lehetetlen volt, hogy a halál fogva tartsa[113] őt. (ApCsel 2:24)

Feltámadását követően mintegy negyven napig tanított Isten királyságáról, a mennyországról és mintegy ötszáz tanítványa látta őt[114], találkozott vele ez idő alatt. Szemük láttára emelkedett fel a mennybe és hangzott az angyalok szava:

Amint távozása közben feszülten néztek az ég felé, íme, két férfi állt meg mellettük fehér ruhában, és ezt mondta: „Galileai férfiak, miért álltok itt az ég felé nézve? Ez a Jézus, aki felvitetett tőletek a mennybe, úgy jön el, ahogyan láttátok őt felmenni a mennybe." (ApCsel 1:10-11)

Ő küldte el Szentszellemét, hogy mindig velünk legyen. Azokkal, akik hit által elfogadjuk a halála által szerzett bűnbocsánatot és így megnyertük Krisztus feltámadása által az örök élet reménységét.

Az igazi irgalmas szamaritánus, Jézus Krisztus megáll most a te életed mellett is, és kész megmenteni. Nézz fel rá és higgy Benne, mert amint meg van írva: "Aki segítségül hívja az Úr nevét, üdvözül[115]." (Róm 10:13).

Felhasznált irodalom

- Pálhegyi Ferenc, Házunk népe, KIA, Budapest, 2011.

- Prof. Dr. Veress Sándor: pásztorálpszichológia jegyzetek, BTA

- Shannon Thomas, Gyógyulás a rejtett bántalmazásból, Harmat, Budapest, 2019.

- Susan Forward és Donna Fraizer, Érzelmi zsarolás, Édesvíz, Budapest, 1998.

- C.S. Lewis, A szeretet négy arca, Harmat, Budapest, 2013.

- Dr. Henry Cloud & Dr. John Townsend, Játszmák nélkül, Harmat, Budapest, 2010.

- Háberman Zoltán: zsidó társadalometika, ISBN 978-615-5494-02-4

- Szécsi József: A cedáká – a jótékonykodás tanulmány - http://szecsijozsef.hu/index.php/irasok - 2021.11.07.

- Személyiség és jellem, https://divinity.szabadosadam.hu/?p=18995 - 2023.06.29.

- Dave Sanford M.A., Házasság előtti felkészítés, házassággondozás jegyzet

- Balázs Károly, ÚJSZÖVETSÉGI SZÓMUTATÓ SZÓTÁR, Logos, Budapest, 1998.

- Biblia Felfedező v5.7

- Biblia: Magyar Biblia Tanács fordítása; Kálvin János kiadó, Budapest, 2008

- Csia Lajos: Bibliai lélektan, Százszorszép Kiadó és Nyomda Kft, Budapest, 1994

- Charles Haddon Spurgeon: 1500 bölcs gondolat, Evangéliumi Kiadó, Budapest, 2003

- https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-keresztyen-bibliai-lexikon - 2023.07.16.

- https://chat.openai.com/ - 2023.07.14.

- https://youtu.be/qRKyZ84uUL0 - 2023.08.04.

- https://colore.hu/csalad/parkapcsolat/humora-narcisztikus-pszichopata-egyen/ - 2023.08.04.

- https://www.psychologytoday.com/intl/blog/social-instincts/202207/how-do-dark-personalities-use-humor - 2023.08.04.

- https://levitania.hu/machiavellizmus/ - 2023.08.04.

- https://onlinepszichologus.net/blog/mirol-ismerheto-fel-a-pszichopata/ - 2023.08.04.

- https://www.elte.hu/content/a-bantalmazas-egyik-sulyos-formaja-a-gazlangozas.t.26364 - 2023.09.13.

- https://videa.hu/videok/film-animacio/gazlang-1944-george-cukor-angela-lansbury-charles-boyer-bFqcIEb1g8le3sAu - 2023.09.13.

- https://youtu.be/qt97lsqOcRw - 2023.09.13.

- https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-etimologiai-szotar - 2023.09.17.

1.   Kol 2:18 Ne vegye el tőletek a versenydíjat az, aki alázatoskodásban és angyalok iránti tiszteletben tetszeleg, látomásaival foglalkozik, saját bölcsességétől ok nélkül felfuvalkodik,

2. Jézus nyolc u.n. Jaj mondása a képmutató írástudók és farizeusok ellen.

3. Jn 8:44 Ti atyátoktól, az ördögtől származtok, és atyátok kívánságait akarjátok teljesíteni. Embergyilkos volt kezdettől fogva, és nem állt meg az igazságban, mert nincs benne igazság. Amikor a hazugságot szólja, a magáéból szól, mert hazug, és a hazugság atyja.

4. Lk 13:32 Erre ő ezt mondta nekik: "Menjetek, mondjátok meg annak a rókának: Íme, ma és holnap ördögöket űzök ki, és gyógyítok, de harmadnap bevégzem küldetésemet.

5. Jn 18:23 Mire Jézus így válaszolt neki: "Ha rosszat mondtam, bizonyítsd be, hogy rossz volt, ha pedig jót mondtam, miért ütsz engem?

6. Péld 25:21 Ha éhezik, aki gyűlöl téged, adj neki kenyeret, és ha szomjazik, adj neki vizet,

Péld 25:22 mert parazsat gyűjtesz a fejére, az Úr pedig visszafizeti, amit adtál.

7. A micvák (613) meghatározzák az élet minden területét, nem csak parancsolatok, amelyeket muszáj végrehajtani, hanem értelmes, racionális megfontolások, amelyeket sokezer éves tapasztalat alapJn érdemes betartani, megcselekedni, melyek iránymutatóak a vallásos ember életében, megszabja magatartását, viselkedését az élet minden területén. Az egyik ilyen fontos micva, a cedaka, vagyis a társadalmi igazságosság jegyében egy jó cél érdekében cselekedni, jót tenni, jótékonynak lenni, adakozni. (forrás: Háberman Zoltán: zsidó társadalometika, ISBN 978-615-5494-02-4, 38.oldal lábjegyzet)

8. Moses Maimonidész vagy Majmonidész, teljes nevén Mose ben Maimon (Córdoba, 1137 vagy 1138 – Kairó, 1204. december 13.) arabul alkotó zsidó rabbi, orvos, filozófus; az egyik legnagyobb hatású középkori Tóra-tudós, aki Córdobában, Marokkóban és Egyiptomban tevékenykedett. (https://hu.wikipedia.org/wiki/Maimonid%C3%A9sz - 2023.07.08. )

9. SZÉCSI József: A cedáká – a jótékonykodás7 tanulmány - http://szecsijozsef.hu/index.php/irasok - 2021.11.07.

10. 5Móz 6:5 Szeresd azért az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből és teljes erődből!

11. 3Móz 19:18 Bosszúálló ne légy, és haragot ne tarts a te néped fiai ellen, hanem szeressed felebarátodat, mint magadat. Én vagyok az Úr.

12. V-: Verb (Ige) F: Future (Jövő idő) A: Active (Cselekvő) I: Indicative (Kijelentő mód) 2: Second person (Második személy) S: Singular (Egyes szám) (Forrás: Bible Discovery)

13. Balázs, G25

14. Aoristos active alakban, azaz már korábban eldöntött és ma is érvényes szeretet ez.

15. G4160   ποιέω (poieó) 1) tesz, cselekszik 2) csinál, készít, létrehoz, alkot 3) terem; (termést) hoz 4) okoz, eredményez, kelt, szerez, biztosít 5) tesz vmivé 6) megvalósít; elkövet 7) szerez, szert tesz 8) cselekszik, tevékenykedik 9) tesz, helyez, visz

16. G2198   ζάω (dzaó) 1) él, életben van; életre kel 2) él, életét folytatja 3) él vmiből, vmin 4) éltet

17. G1618   ἐκτενής, ές (ektenész, esz) buzgó, elszánt, odaadó, kitartó, állhatatos

18. https://divinity.szabadosadam.hu/?p=18995 - 2023.06.29.

19. Istenképűség: Az 1Móz 1,26k-ből származó kifejezés: „megteremtette Isten az embert a maga képmására, Isten képmására, férfivá és nővé teremtette őket”. (Forrás: https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-keresztyen-bibliai-lexikon-C97B2/i-C9ECA/istenkepuseg-C9F26/ - 2023.07.16. )

20. Nirvána: 1, A buddhista vallásban a teljes megnyugvás, kiszabadulás a lélekvándorlásnak szenvedésekkel járó körforgásából, a legmagasabb boldogság állapota, amelyre a lélek törekszik; 2, Teljes megsemmisülés, a létezés ellentéte. (Forrás: https://idegen-szavak.hu/nirv%C3%A1na - 2023.07.16. ) – Tan lényege (röviden): a lélek a testből kiszabadulva (így a reinkarnáció körforgásából is) cseppen a mindenségbe, mint esőcsepp az óceánba és feloldódik abban.

21. Péld 12:18 Van, akinek a fecsegése olyan, mint a tőrdöfés, a bölcsek nyelve pedig gyógyít.

22. G4190   πονηρός, ά, όν (ponérosz, a, on) 1) gonosz, rossz, rosszindulatú, kegyetlen, 2) romlott, erkölcstelen, 3) (gyümölcs) rohadt, nem egészséges, 4) hímnemű névelővel, főnévként (ὁ πονηρός): Sátán, 5) semleges nemű alak: gonoszság, gonosz dolog

23. Spurgeon, 174.o.

24. Pl. szenvedélybeteg apa/anya, a szerepek felcserélődése/hiánya (válás, vagy haláleset miatt), leuraló személy kontrolja a családon (anya, nagymama, anyós, após), stb.

25. Lk 10:27 Ő pedig így válaszolt: "Szeresd az Urat, a te Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből, teljes erődből és teljes elmédből, és felebarátodat, mint magadat."

26. 4Móz 19:16 Mindaz, aki a mezőn fegyverrel megölt embert vagy halottat, emberi csontot vagy sírt érint, tisztátalan lesz hét napig.

27. Charles Henry Mackintosh (1820. október, Glenmalure kaszárnya, Írország – 1896. november) keresztény prédikátor, író és újságalapító

28. Róm 5:21 hogy amiképpen úrrá lett a bűn a halál által, úgy uralkodjék a kegyelem is az igazsággal az örök életre Jézus Krisztus, a mi Urunk által.

29. G5187   τυφόω (tüphoó) 1) füsttel betölt, átv. elkápráztat, megszédít, elkábít, 2) ITT passzív alak-ban áll: felfuvalkodik, önteltté válik, dölyfösen viselkedik

30. G4151   πνευμα (pneuma)

31. Shannon Thomas, Gyógyulás a rejtett bántalmazásból, Harmat, Budapest, 2019. – Felhasználásával összeállította: Tóth Sándorné, kiegészítette: Tóth Sándor

32. Aktív agresszió, amikor valaki verbálisan, vagy fizikálisan is bántalmazza áldozatát. A passzív agresszió alattomosabb módon nyilvánul meg tüntető hallgatásban, kapcsolat megvonásban, szexuális kapcsolattal való manipulálásban.

33. C.S. Lewis: A szeretet négy arca, Harmat, Budapest, 2013, 6.o.

34. ibid. 8.o.

35. G4306   προνοέω (pronoeó) 1) előbb észrevesz, előre tekintetbe vesz, készenlétben áll, gondoskodik

36. Cloud-Townsend, 82.o.

37. G4697 σπλαγχνίζομαι (szplagkhnidzomai) - megkönyörül, részvétet érez, megszán, megindul rajta; Etimológia: a G4698-ból; G4698 σπλάγχνον (szplagkhnon) 1) belső részek, zsigerek, 2) anyaméh, 3) szív; bensőből fakadó érzések; Balázs: „A 4597 fn-i alakja: a BELSŐ RÉ-SZEK megindulása, könyörület(esség); a szív összefacsarodása vki elesett, reménytelen, menthetetlen állapotának láttán.”

38. ambivalencia – ‘két ellentétes véglet ‹pl. szeretet és gyűlölet, öröm és bánat, vágyódás és félelem› egyidejű érvényesülése érzelmekben, viselkedésben’. – ambivalens: ‘két ellentétes véglet közt hányódó’.

Latin eredetű (ambivalentia) lélektani szakszók, az ambo (‘mindkettő’) és valere (‘ér, érvényes’) elemekből.  (Forrás: https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-etimologiai-szotar-F14D3/a-a-F14E1/ambivalencia-F1618/ - 2023-09.17. )

39.  Péld 23:9 Az ostoba füle hallatára ne beszélj, mert csak megveti okos szavaidat.

40. https://chat.openai.com/ - 2023.07.14.

41. https://youtu.be/qRKyZ84uUL0 - 2023.08.04.; https://colore.hu/csalad/parkapcsolat/humora-narcisztikus-pszichopata-egyen/ - 2023.08.04.

42. https://onlinepszichologus.net/blog/mirol-ismerheto-fel-a-pszichopata/ - 2023.08.04.

43. https://levitania.hu/machiavellizmus/ - 2023.08.04. (céljai elérése érdekében semmilyen eszközt nem tart rossznak bevetni, úgy mint pl. a manipuláció, hazugság, hízelgés, zsarolás)

44. Gúnyos, ellenséges, csípős stílus, melynek célja, hogy nevetségessé tegyen vagy megbántson valakit. Gyakran jellegzetes hanghordozás kíséri. Forrás: https://lexiq.hu - 2023.08.26.

45. Pálhegyi, 122-125 felhasználásával

46. Pálhegyi, 123.o.

47. G4648   σκοπέω (szkopeó) - megnéz, tekint, megfigyel; megvizsgál, megfontol

48. abúzus – ‘visszaélés ‹hatalommal, vagyonnal, erővel›’. Latin szó (abusus), elemei ab- (‘el, félre’) és utere, usum (‘használ’). Forrás: https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-etimologiai-szotar-F14D3/a-a-F14E1/abuzus-F1503/ - 2023.09.17.

49. https://www.elte.hu/content/a-bantalmazas-egyik-sulyos-formaja-a-gazlangozas.t.26364 - 2023.09.13.

50. https://videa.hu/videok/film-animacio/gazlang-1944-george-cukor-angela-lansbury-charles-boyer-bFqcIEb1g8le3sAu - 2023.09.13.

51. https://youtu.be/qt97lsqOcRw - 2023.09.13.

52. Rágalmazó: intrikus (cselszövő, ármánykodó), rágalmazó, rosszmájú, gonosz nyelvű ember (szó szerint: mormogó, sutyorgó, susmorgó)

53. Almási, 141. o.

54. Márk 4:14 A magvető az igét veti.

55. Máté 13:24 Más példázatot is mondott nekik: "Hasonló a mennyek országa ahhoz az emberhez, aki jó magot vetett a szántóföldjébe.

Máté 13:25 De amíg az emberek aludtak, eljött az ellensége, konkolyt vetett a búza közé, és elment.

56. 2Tim 2:26 és felocsúdjanak az ördög csapdájából, aki foglyul ejtette őket, hogy akaratát teljesítsék.

57. G5399   φοβέω (phobeó) 1) megijeszt, megrémít, 2) mediális és passzív alak: fél, megijed, megrémül, megriad

58. 1Móz 3:4 De a kígyó ezt mondta az asszonynak: Dehogy haltok meg!

59. 1Móz 2:20 Így adott az ember nevet minden állatnak, az égi madaraknak és minden mezei élőlénynek, de az emberhez illő segítőtársat nem talált.

60. H1692    (dáaq dáéq): (oda)tapad, összetapad, (össze)ragad, ragaszkodik, vele marad, közel marad, összetapad, összeragad, illeszkedik; LXX: G4347   προσκολλάω future-passive alak: odaragad, hozzátapad

61. 1Móz 2:21 Mély álmot bocsátott azért az Úristen az emberre, és az elaludt. Akkor kivette az egyik oldalbordáját, és húst tett a helyére.

1Móz 2:22 Az emberből kivett oldalbordát asszonnyá formálta az Úristen, és odavitte az emberhez.

1Móz 2:23 Akkor ezt mondta az ember: Ez most már csontomból való csont, testemből való test. Asszonyember legyen a neve: mert férfiemberből vétetett.

1Móz 2:24 Ezért a férfi elhagyja apját és anyját, ragaszkodik feleségéhez, és lesznek egy testté.

62. 1Pt 5:8–9 Legyetek józanok, vigyázzatok, mert ellenségetek, az ördög mint ordító oroszlán jár szerte, keresve, kit nyeljen el: álljatok ellene a hitben szilárdan, tudván, hogy ugyanazok a szenvedések telnek be testvéreiteken e világban.

63. Máté 4:2 Miután negyven nap és negyven éjjel böjtölt, végül megéhezett.

Máté 4:3 Ekkor odament hozzá a kísértő, és ezt mondta: „Ha Isten Fia vagy, mondd, hogy ezek a kövek változzanak kenyérré."

64. Máté 4:4 Ő így válaszolt: „Meg van írva: Nem csak kenyérrel él az ember, hanem minden igével, amely Isten szájából származik."

65. Zsolt 119:11 Szívembe zártam beszédedet, hogy ne vétkezzem ellened.

66. Máté 26:39 Egy kissé továbbment, arcra borult, és így imádkozott: "Atyám, ha lehetséges, távozzék el tőlem ez a pohár; mindazáltal ne úgy legyen, ahogyan én akarom, hanem amint te."

67.   Zsid 5:8–9 Jóllehet ő a Fiú, szenvedéseiből megtanulta az engedelmességet, és miután tökéletességre jutott, örök üdvösség szerzőjévé lett mindazok számára, akik engedelmeskednek neki.

68. Fil 2:8 megalázta magát, és engedelmeskedett mindhalálig, mégpedig a kereszthalálig.

69. 1Móz 1:28 Isten megáldotta őket, és ezt mondta nekik Isten: Szaporodjatok, sokasodjatok, töltsétek be és hódítsátok meg a földet. Uralkodjatok a tenger halain, az ég madarain és a földön mozgó minden élőlényen!

70. 1Móz 3:6 Az asszony úgy látta, hogy jó volna enni arról a fáról, mert csábítja a szemet, meg kívánatos is az a fa, mert okossá tesz: szakított a gyümölcséből, evett, majd adott a vele levő férjének is, és ő is evett.

71.   Józs 1:8 Ne hagyd abba ennek a törvénykönyvnek az olvasását, hanem tanulmányozd éjjel-nappal, őrizd meg, és tartsd meg mindazt, ami ebben meg van írva. Akkor sikerrel jársz utadon, és boldogulsz.

72.   Jn 1:4 Benne élet volt, és az élet volt az emberek világossága.

73.   Jn 8:12 Jézus ismét megszólalt, és ezt mondta nekik: "Én vagyok a világ világossága: aki engem követ, nem jár sötétségben, hanem övé lesz az élet világossága.

74. 2Kor 10:3 Mert testben élünk, de nem test szerint hadakozunk;

2Kor 10:4 hadakozásunk fegyverei ugyanis nem testiek, hanem erősek az Isten kezében erődítmények lerombolására.

2Kor 10:5 Ezekkel rombolunk le minden okoskodást és minden magaslatot, amelyet az Isten ismeretével szemben emeltek, és foglyul ejtünk minden gondolatot a Krisztus iránti engedelmességre,

75. 2Kor 11:3 Félek azonban, hogy amint a kígyó megcsalta Évát ravaszságával, úgy tántorodnak el a ti gondolataitok is a Krisztus iránti őszinte és tiszta hűségtől.

76.   Ez 28:3 Biztosan bölcsebb vagy Dánielnél, nem marad homályban előtted semmi!

77.   Ez 28:2 Emberfia! Szólj Tírusz fejedelméhez: Ezt mondja az én Uram, az Úr: Felfuvalkodtál, és ezt mondtad: Isten vagyok én, Isten lakóhelyén lakom, a tenger közepén! Pedig csak ember vagy, nem Isten, csak te tartod magad olyan okosnak, mint amilyen Isten.

78.   Ez 28:4 Bölcsességeddel és értelmeddel szereztél gazdagságot, aranyat és ezüstöt szereztél kincstáraidba.

Ez 28:5 Nagy kereskedői bölcsességeddel gyarapítottad gazdagságodat, és felfuvalkodtál, mert meggazdagodtál.

79.   Ez 28:6 Azért ezt mondja az én Uram, az Úr: Mivel olyan okosnak tartottad magad, mint amilyen Isten,

80.   Ez 31:12 Kivágták az idegenek, ledöntötték a legkegyetlenebb népek. A hegyekre és a völgyekbe hullottak lombos ágai, hajtásai összetörve estek a földre, a patakmedrekbe. Árnyékából pedig elvonult a föld összes népe, és ott hagyta.

81.   Ez 28:15 Feddhetetlen életű voltál teremtésed napjától fogva, míg álnokság nem lett található benned.

82.   Ez 28:16 A nagyarányú kereskedés közben megteltél erőszakkal, és vétkes lettél. Azért száműztelek az Isten hegyéről, és elkergetett az oltalmazó kerúb a tüzes kövek közül.

83.   Ez 28:17 Szépségedben felfuvalkodtál, rosszra használtad bölcsességedet a fényűzés kedvéért. Ledobtalak a földre, látványossággá tettelek a királyok számára.

84.   Ez 28:18 Sok bűnöddel, álnok kalmárkodásoddal meggyaláztad szentélyeidet. Azért tüzet gyújtottam benned, és megemésztett téged, hamuvá tettelek a földön mindenki szeme láttára.

85. Jak 4:5 Vagy azt gondoljátok, hogy az Írás ok nélkül mondja: "Irigységre kívánkozik a lélek, amely bennünk lakozik?"

86. 1Móz 4:9 Akkor az Úr ezt mondta Kainnak: Hol van Ábel, a testvéred? Kain ezt felelte: Nem tudom! Talán őrzője vagyok én a testvéremnek?

87. G264 ἁμαρτάνω (hamartanó) 1) elvét, eltéveszt, elhibáz; eltéveszti a célpontot (és így nem részesül díjazásban), 2) nem részesül vmiben, elveszít, 3) elfeledkezik vmiről, elmulaszt, 4) hibázik; vétkezik, bűnt követ el

88. Az igazság tartalmától megfosztott, leegyszerűsített, vagy részigazságokat tartalmazó (pl. csak a kegyelem hangsúlyozása az ítélet elhallgatása, vagy a prosperitás ígérete evangélium hirdetés címén, stb.).

89.   Máté 18:7 Jaj a világnak a botránkozások miatt! Mert szükséges, hogy botránkozások történjenek, de jaj annak az embernek, aki megbotránkoztat."

Máté 18:8 "Ha a kezed vagy lábad botránkoztat meg téged, vágd le, és dobd el magadtól: jobb neked ha csonkán vagy sántán mégy be az életre, mint ha két kézzel vagy két lábbal vettetel az örök tűzre.

Máté 18:9 Ha pedig a szemed botránkoztat meg téged, vájd ki, és dobd el magadtól: jobb neked, ha félszemmel mégy be az életre, mint ha két szemmel vettetel a gyehenna tüzére."

90. Jn 13:14 Ha tehát megmostam a ti lábatokat, én, az Úr és a Mester, nektek is meg kell mosnotok egymás lábát.

Jn 13:15 Mert példát adtam nektek, hogy amint én tettem veletek, ti is úgy tegyetek.

91. Kovács Géza: Szolgálati szabályzat lelkimunkások számára, igehirdetés jegyzete

92.   Máté 16:19 Neked adom a mennyek országának kulcsait, és amit megkötsz a földön, kötve lesz az a mennyekben is, és amit feloldasz a földön, oldva lesz az a mennyekben is."

93.   Jn 20:23 Akiknek megbocsátjátok a bűneit, azok bocsánatot nyernek, akikéit pedig megtartjátok, azoknak a bűnei megmaradnak."

94. 1Korinthus 5:6 Nem jól dicsekedtek ti. Hát nem tudjátok, hogy egy kicsiny kovász az egész tésztát megkeleszti?

95. 1Kor 5:11 Most tehát azt írom nektek, hogy ne éljetek közösségben azzal, akit bár testvérnek neveznek, de parázna vagy nyerészkedő, bálványimádó vagy rágalmazó, részeges vagy harácsoló. Az ilyennel még együtt se egyetek.

96. http://divinity.szabadosadam.hu/?p=18432 – 2017.05.02.

97.   1Kor 5:4 Úgy ítéltem, hogy miután az Úr Jézus nevében összegyűltünk, ti és az én lelkem, a mi Urunk Jézus hatalmával,    1Kor 5:5 átadjuk az ilyet a Sátánnak, teste pusztulására, hogy lelke üdvözüljön az Úrnak ama napJn.

98. anathema, azaz megsemmisítő átok – az ÚSz-ben ebben az összefüggésben egyedül itt fordul elő! G331   τό ἀνάθεμα, -ατος (to anathema, -atosz) 1) átok, 2) átkozott (dolog vagy személy), 3) LXX Istennek szentelt (dolog vagy személy), 4) LXX megölésre, feláldozásra szánt dolog

99.    Zsid 13:17 Engedelmeskedjetek elöljáróitoknak és alkalmazkodjatok hozzájuk, mert úgy virrasztanak lelketekért, hogy azért egyszer számot fognak adni. Hadd tehessék örömmel ezt és ne sóhajtozva. Ez ugyanis nektek volna káros.

100. példakép: G5179   τύπος (tüposz) 1), ütés, 2) minta, öntőforma, 3) nyom, lenyomat, véset, 4) hely, 5) alak, forma, 6) dombormű, szobor, kép, 7) minta, modell; példa(kép), 8) jellegzetesség; lényeg

101. 1Pt 5:2 legeltessétek az Isten közöttetek levő nyáját; ne kényszerből, hanem önként, ne nyerészkedésből, hanem készségesen;

1Pt 5:3 ne is úgy, mint akik uralkodnak a rájuk bízottakon, hanem mint akik példaképei a nyájnak.

102. Fil 3:17 Legyetek követőim, testvéreim, és azokra figyeljetek, akik úgy élnek, ahogyan mi példát adtunk nektek.

103. Tit 1:7 A püspök ugyanis, mint Isten sáfára legyen feddhetetlen, nem önkényeskedő, nem indulatos, nem részeges, nem kötekedő és nem haszonleső,

Tit 1:8 hanem vendégszerető, a jóra hajlandó, józan, igazságos, kegyes, önmegtartóztató,

Tit 1:9 aki ragaszkodik a tanítással megegyező igaz beszédhez, hogy az egészséges tanítással tudjon bátorítani, és meg tudja győzni az ellenszegülőket.

104. Vanyó László: Apostoli atyák, Pázmány Pter Elektronikus Könyvtár (PPEK 729), 1979 – 50. o.

105. 5Móz 1:16 Bíráitoknak pedig ezt parancsoltam abban az időben: Hallgassátok meg testvéreiteket, és igazságosan ítélkezzetek mindenkinek az ügyében, akár testvérével, akár jövevénnyel van dolga.

106. Kovács Géza: Folyamatos ébredésben lévő gyülekezet, igehirdetés jegyzet

107. G5413 φορτίον (phortion): - teher; áru, rakomány; Etimológia: a G5414-ből, G5414 φόρτος (phortosz): - teher, hajórakomány – a katona felszerelése

108. G922   βάρος (barosz), 1) súlyos, nyomasztó teher

109. Lk 22:20 Hasonlóképpen vette a poharat is, miután megvacsoráztak, és ezt mondta: "E pohár az új szövetség az én vérem által, amely tiérettetek ontatik ki.

110. Jak 2:10 Mert aki valamennyi törvényt megtartja, de akár csak egy ellen is vét, az valamennyi ellen vétkezett.

111. G1343   δικαιοσύνη (dikaioszüné) 1) igazság, jogosság, méltányosság, 2) igazság, igazságosság, megigazulás

112. „feloldotta”: G3089   λύω (lüó), 1) kiköt, old, elold, megold, felold, kiold, meglazít, 2) szabaddá tesz, kiszabadít, feloldoz, (kötélből) kioldoz, (bilincstől) megszabadít

113. „fogva tartsa” G2902   κρατέω (krateó), 1) megfog, megragad, 2) tart, megtart, 3) elfog, letartóztat, fogva tart, 4) ragaszkodik, 5) birtokol, birtokában tart, 6) uralkodik, 7) visszatart, visszafog, akadályoz, Etimológia: G2904

114. 1Kor 15:6 Azután megjelent több, mint ötszáz testvérnek egyszerre, akik közül a legtöbben még mindig élnek, néhányan azonban elhunytak.

115. „üdvözül”: G4982   σῴζω (szódzó), 1) megtart, életben tart, 2) megment, megszabadít, kiszabadít, 3) üdvözít, 4) meggyógyít, 5) megőriz, biztonságba helyez, biztonságban tart, 6) betart (ígéretet), passzív alak: 7) üdvözül, 8) meggyógyul, életben marad, tovább él, 9) megmenekül, megszabadul, épségben marad, biztonságba kerül, 10) szerencsésen megérkezik

„Az ember ősi problémája, hogy Istent le akarja cserélni, Tőle, mint Teremtőjétől meg akar szabadulni.”

„Meglátásom szerint az irgalmas szamaritánus példázatában Jézus elénk tárja milyenné formálódhat át a bűn által megrontott, de az újjászületés által, egy másfajta életlehetőségre felszabadított ember.”

„Nincs olyan üzleti előny, ami arra adhat alapot, hogy átverjünk, becsapjunk másokat.”

„Ne feledjük: a szeretetkapcsolat sokkal fontosabb, mint az ajándékok, vagy a pénz.”

„Nem általában a testvérek iránti szeretetre buzdít az ige, hanem azon testvéreink szeretetére, akikkel valóságos kapcsolatban vagyunk, látjuk életüket, érzékeljük reakcióikat.”

„Testi emberek ők, akik nem engednek Isten Szelleme megszentelő munkájának teret életükben. ”

„A lélek és a szív betegségének egyik tünete, amikor valaki magát a többiek fölé emelve másoknál különbnek tartja.”

„A személyiségünk az, amit a mennybe is magunkkal viszünk, így a mennyben sem lesz két egyforma személy.”

„Örüljünk annak, hogy nem vagyunk egyformák, különböző személyiségjegyekkel rendelkezünk, így kiegészíthetjük, teljesebbé tehetjük egymást.”

„A megtéréshez vezető első lépés az Isten, Krisztusban adott jósága és szeretete fényében meglátni önnön romlottságunkat és megutálni bűneinket, sőt még a bűnre olyan gyorsan hajlandó lelkünket is.”

„A normális és bántalmazó barátság közötti különbség a »túlélni« akaróra gyakorolt hatásában érhető tetten.”

„Meg kell ismernünk azokat a pózokat és álarcokat, amelyeket a mérgező emberek vallásos közegben magukra öltenek, hogy álcázzák bántalmazó viselkedésüket.”

„A vezetőknek komolyan kell venniük, hogy különbséget tegyenek a hamis, álságos és a hiteles élet között.”

„A nárcisztikus ember magát imádja a kapcsolatban s teljes szenvedéllyel szemléli ahogy irányítani, manipulálni tudja áldozatát, így tartva függésben.”

„Az Isten szeretetétől áthatott tettek soha nem születnek kényszerből, félelemből, így nem is eredményeznek függőséget.”

„Arra jutottak, hogy az adott személy humorának megfigyelése segítenek a személyiségzavar (énkép-zavar) felismerésben.”

„Mivel magukat túlértékelik, a kritikát pedig nehezen, vagy nem viselik el, mert támadásnak élik meg hamis énképükre nézve, nem is képesek egészséges humorra.”

„A Krisztust követő tanítvány a másik felet egyre inkább úgy látja, hogy ő az, akit szerethetek!”

„A rejtőzködés a bizalom megtöréséből fakad.”

„Krízishelyzetekben (pl. párkapcsolati, anyagi, stb.), amikor összeomlanak, pánikszerűen igyekeznek visszaszerezni az elvesztett pozíciót.”

„A Krisztus gyülekezetéhez tartozás négy alapelvét találjuk a Szentírásban.”

„Az átkozódás, a rágalmazás kimondottan a közösséget, annak egységét, a testvérek közötti bizalmat támadja.”

„A hazugság, a rágalmazás, ami egy olyan személy szájából hangzik el, aki felé bizalmat táplálunk, bénítólag hat.”

„Ádám nyilvánvaló feladata volt, hogy Évának továbbadja a rábízott igéket, amit feltehetőleg meg is tett.”

„A hazugság befogadása a valóságlátás torzulásához vezet.”

„Az adott személy céltévesztés állapotába kerül, így a krisztuskövetés menny felé tartó útjáról letér. ”

„Aki bölcs és maradt benne istenfélelem, nem utasítja el testvére megkeresését, hanem abban kész felismerni Krisztus féltő szeretetét.”

„Amit a Biblia bűnnek nevez, mi sem mondhatjuk másnak.”

„Amit Isten bűnnek ítél, azt mi nem másíthatjuk meg.”

„Aki a vezetőjét, vezetőit tiszteli, az elhívójukat, a Krisztust tiszteli bennük.”

„A Krisztusi szeretet és szentség légköre önmagában szelektáló erővel hat.”

„Szembe kell néznünk azzal is, hogy nem tudunk teljesen önzetlenül szeretni.”

„Isten szeretete azonban nem ilyen. Nyugodtan rábízhatjuk egész életünket.”

„Az igazi irgalmas szamaritánus, Jézus Krisztus megáll most a te életed mellett is, és kész megmenteni.”

Balogh Barnabás és Baloghné Kovács Magdolna

DICSŐÍTÉS A BIBLIAI KORTÓL A XX. SZÁZAD KÖZEPÉIG

Rövid történeti áttekintés

Fogalmak

Doxológia

doxa (görög): 1. az ókori görög versenyeken (agon) a győztes híre, mely az általános meggyőződés szerint halhatatlanná tette őt. Jelképe a koszorú. 2. teológiai értelemben: dicsőség.

Doxológia (görög)

Isten fenségének dicsőítése.

1. A Szentírásban

Az Ószövetségben magánimádságként áldás (héber: beraka), tárgya Isten neve (Zsolt 72, 19), Isten valamely tulajdonsága (1Sám 22,47; Zsolt 18,47: szikla), legtöbbször azonban Jahve, az Úr.

Az Újszövetségben a doxológia azonos az ószövetségi áldással (Róm 1,25; 9,5; 2Kor 1,3; 11,31; Ef 1,3; 1Pt 1,3), azzal a különbséggel, hogy az Atyára és/vagy Jézus Krisztusra is vonatkozhat.

Lezár egy gondolatot, illetve gondolatsort (Róm 1,25; 9,5; 16,5-27), azzal a kiegészítéssel, hogy örökkön-örökké vagy amen; vagy valamely hosszabb szakasz élén áll hálaadásul, dicsőítésül (2Kor 1,3; Ef 1,3; 1Pt 1,3), ahol azokról az áldásokról van szó, amelyekben Pál vagy a keresztények részesültek.

Az Ószövetségben elsőként Jubál, minden lantos és sipos atyja (1Móz 4,21) jelenik meg. Az első lejegyzett dicsőítő ének a vöröstengeri ének (2Móz 15.). A mózesi korral megindul a kultuszformálás fejlődési folyamata, csúcspontját Dávid istentiszteleti reformjával éri el (1Krón.16).

A Zsoltárok könyve a hála és dicsőítő énekek legnagyobb gyűjteménye. A fogság után kialakult teljes gyűjtemény a maga öt könyvével a törvényre épül fel. Minden könyv utolsó zsoltára doxológiával végződik, melyben köszönetet mond az ember a törvényben kijelentett Istennek az Ő áldásaiért és magasztalja Őt.

Az Újszövetségi éneklés középpontjában teljesen és világosan Jézus Krisztus személye áll. Isten tiszteletére egyetlen alapelvet nyilatkoztat ki: annak "lélekben és igazságban" kell történni (Ján.4:23).

Három eredeti éneket tartalmaz: Mária(Lk. 1:46-55), Zakariás (Lk.1:67-79), Simeon (Lk. 2:29-32).

A keresztyén éneklés legfontosabb alapigéje a Kol.3:16-ban található: „A Krisztus beszéde lakjon bennetek gazdagon úgy, hogy tanítsátok egymást teljes bölcsességgel, és intsétek egymást zsoltárokkal, dicséretekkel, lelki énekekkel; hálaadással énekeljetek szívetekben az Istennek.”

Az újszövetségi éneklés elsősorban a zsoltárokat vette át, aztán azokhoz hamarosan hozzákapcsolta az új himnuszokat, Krisztusra mutató hitvallási- és a szentek közösségét őbenne egybeépítő áldásformákat, amelyek a későbbi egyházi liturgia magvát alkották.

Az Apostoli korban a zsoltárok mellet hamarosan átvették az ószövetségből: a megváltottak hálaénekét (Ézs 12.), és a "Sanctus"-t (Ézs 6,3). Az újszövetségből pedig a már fent említett énekeket: Mária, Zakariás, Simeon, és az angyalok, valamint a későbbi Mária-kultusz alapját képező "Üdvözlégy"-et (Lk 1,28–33). Az éneklés módja az ószövetségi templomi zsoltáréneklésben is jelenlevő antifonikus (felelgető).

Ókori hangszerek

Sumér lírák ie. 3200-2600:

A bibliai zsidóság líraféléi

A lant illetve a hárfa helyén a „kinnor" szó szerepel. A kinnor egy tízhúrú pengetőhangszer volt.

…énekeljenek cziterákkal a nyolczhúrú szerint. A „czitera" a héber szövegben itt „seminith"-ként szerepel. A „nevel" bizonyos vélekedések szerint egy háromszögű, kitámasztókaros (trigonon-szerű) hárfa, mások szerint viszont egy membrán-líra, vagyis a görög teknős-lírával rokon.

Ókori hangszerek

Az ókori hangszerek leleteivel, azok rekonstruálásával képet alkothatunk arról, hogyan hangozhatott az ének az ókorban, valamint a dallamok lejegyzése előtti korokban a hangszerek által kiadott hangsorok és hangkészlet alapján.

A középkorban a liturgia rendje szigorúan meghatározott lett, nagy tisztelet övezte a szertartási énekek rendjébe felvett énekeket, és lassanként a himnuszokat a zsoltárok felé helyezték.

A kettéosztott birodalom két különböző nyelvterületének megfelelően, az egyházi éneklés is egyre eltérőbb irányt vesz, mely ma is érezhető. A pogányok tömeges, de többnyire felületes megkeresztelésével az egyházi ének válságba került: az új hívek nem ismerték az énekeket, így a gyülekezet megszűnt énekelni. Nem voltak szabályos, világos, közismert és egyöntetű dallamok, az egész átfogó rendezésre szorult.

A himnusz „Olyan dal, amely Isten dicsőítéséről szól. Ha Istent dicsőítjük, de nem éneklünk, az nem himnusz. Ha bármit dicsérünk, ami nincs kapcsolatban Isten dicsőségével, az nem himnusz, még ha énekeljük is. Ennél fogva a himnuszoknak három elemet kell tartalmaznia: ének, Isten dicsőítésére.” Szent Ágoston (354-430)

A liturgia első nagy rendezője Ambrosius milánói püspök (337-397), aki jelentős himnuszköltő.

Hatására indult meg a gazdag nyugati himnuszköltészet. Ünnepi használatra szánt, evangéliumi tartalmú, formailag tiszta, megszűrt énekekkel gazdagította az egyház éneklését.

A 6. századra ez az éneklésmód elveszítette nemes egyszerűségét, és a világi zene hatása alá került. Új, átfogó rendezés vált szükségessé.

Nagy Gergely pápa (540-604) a gregoriánus éneklési mód megalapítója, és ő rendezte a mise lényegi rendjét. Neves énekiskolák jöttek létre, melyek a gregorián éneklést tovább fejlesztve kezdetleges többszólamúsággal próbálkoztak.

Mindezekkel egyidejűleg az új, fiatal európai népek sajátos zenei törekvései is érvényesülést kerestek. Így az angolszász, és germán népek dalformái is helyet kérnek az istentiszteleti énekfajok alakításában. A 6. század énekköltészete számos olyan éneket hoz létre, amelyek a reformációban népivé válva, tovább élnek az evangéliumi gyülekezetekben is. A reformáció felködlik a határon…

A reformáció idején Luther Márton (1483–1546), a híres reformátor korán felismerte a gyülekezeti ének bibliai rendeltetését, istentiszteleti funkcióját. Létre hozott egy énekköltői kört, ahol tanult zenészek álltak a dallamkészítés szolgálatában. A dallamok közül csak néhány eredeti, a többi középkori latin énekek leegyszerűsített változatai, és népénekek. A szövegek bibliai textusok, latin énekek fordításai, átdolgozása1

Kálvin János is fontosnak tartotta az éneklést, így az ősegyház példáját, és Pál apostol szavát követve a zsoltárokat tartotta éneklésre kívánatosnak. 1542 első ágendáskönyve, amely Marot 30 és Kálvin 5 zsoltárát tartalmazta. Később Béza 1562-re elkészül a 150 zsoltárfordítással. A dallamok legismertebb szerzői vagy alakítói Louis Bourgeois és az ismeretlen Péter mester. A zsoltárok kórus-feldolgozója a francia Claude Goudimel.

A 18. században Johann Sebastian Bach (1685-1750) evangélikus korálokat rendkívül sokszínűen dolgozta fel, gazdagítva többszáz művel az egyházzenét.

A morvatestvérek éneklése – ahova Zinzendorf gróf (1700–1760) is tartozott – nagy hatással volt John Wesley-re, ráébresztette a himnuszéneklés hatásosságára. Charles Wesley-t Anglia legnagyobb himnuszköltőjeként tartják számon. Az evangéliumi mozgalomban az énekek legalább olyan fontosak voltak, mint a prédikációk. A dicséretek egyrészt a vallásos élmény örömét fejezték ki, másrészt pedig a Szentírás igazságát hirdették. Ch. Wesley szövegeire Händel is írt énekeket.

Magyarországon 1730-ban jelenik meg az első református magyarnyelvű változat, az ún. debreceni típusú énekeskönyv, amely reformáció előtti dallamokat, a zsoltárokat, korabeli német, svájci, holland énekeket is tartalmazott. A pietizmus és a racionalizmus hatott a református énekköltészetre is.

A „mondd egyszerűen” elvet követve a 19. század közepén Észak-Amerikában, és Angliában hittérítők (evangélisták) hirdették a keresztyén evangéliumot. Az evangéliumokról szóló dalaik, a gospelek erőteljesen és hatékonyan tudtak egyszerű üzeneteket eljuttatni nagy tömegekhez. A dallam könnyen megjegyezhető volt, a tartalom közvetlen, hatása pedig azonnali.

Himnuszköltők, -gyűjtők a XIX. században

1870-ben Dwight L. Moody és Ira D. Sankey kezdte gyűjteni a himnuszokat az evangelizációs kampányokhoz. Több himnuszgyűjteményt állítottak össze, melyek bevezették a templomba a koncerttermek zenéjét, és bevitte a történetmesélést a himnuszokba. A legtermékenyebb szerzők: Fanny Crosby, P. P. Bliss, David W. Whittle.

Remény, vagy reménytelenség? „A blues a reménytelenség zenéje, a gospel pedig a reményé. Amikor az ember gospelt énekel, úgy érzi, hogy van gyógyír mindenre, ami rossz. Amikor a bluesnek vége van, semmi sincs, amiben megnyugodhatnánk.” Mahalia Jackson (1911-1972) amerikai gospelénekes.

Magyarországon a protestáns éneklés zenetörténeti iránya kettős volt: az egyik a német korálok egészséges, de kissé egyoldalúan fölényben levő vonala. A másik az eleinte német közvetítéssel érkező angolszász eredetű, közkeletű nevén: "ébredési énekek" (Bányai Jenő). Ezek megjelentek a baptista énekeskönyveinkben, így az első kiadású (1905) Hit Hangjaiban, valamint az Evangéliumi Karénekekben (1913). Később az 1960-as kiadású Hit Hangjaiba a nagyegyházi énekes könyvekből is vettünk át, teológiai, és/vagy prozódiai okokból korrigálva a szövegeket, hozzáértő kezek pedig a harmóniákat változtatták meg a kíséretekben, amely négyszólamban is énekelhető. Ez a baptista gyülekezeti éneklés megújításának mérföldköve lett a Kodály-módszer táptalaján, amely elindítója volt annak a reform folyamatnak, ami a kóruséneklésben, majd gyermekéneklésben teljesedett ki Beharka Pál vezetésével.

Összefoglalva

„Az éneklésnek középpontjában nem az ember áll, hanem Isten és az Ő tette1 Az ember csak visszafelel az Úr hatalmas, csodálatos és kegyelmes tetteire, vagy megemlékezik róluk. Nem a maga gyönyörködtetésére, hanem az Úr magasztalására énekel. Éneke örömből, hálából és bizalomból fakad, vagy vigasztalást ad, mert igazán énekelni - és igazán örvendezni - csak az tud, akinek van Istene..." (Cs. Tóth Kálmán: A református gyülekezeti éneklés)

Felhasznált irodalom

- Cs. Tóth Kálmán: A református gyülekezeti éneklés Magyar Református Egyház Budapest 1950

- Andrew Dickson-Wilson: Cantate Domino A kereszténység zenéje, Gemini Budapest Kiadó, 1994

- https://www.mikolastudio.hu/kaboca/lyratort 2024.04.20.

- https://hu.wikipedia.org/wiki/Reform%C3%A1tus_%C3%A9nekesk%C3%B6nyv_(magyar_nyelv%C5%B1) 2024. 04. 20.

- https://index.hu/kultur/zene/2015/06/02/a_farao_trombitai_melyek_kirobbantottak_a_i1_vilaghaborut/ 2024. 04. 20.

- https://mez.egyhazzene.hu/pdf/01/01_03_316320.pdf 2024.04.24

„Az Újszövetségi éneklés középpontjában teljesen és világosan Jézus Krisztus személye áll.”

Kinnor

Harci kürtök

Zsidó sófár

Egyiptomi nádklarinétok

Tutanhamon trombitája

Sistrumok

Dobok

„A pogányok tömeges, de többnyire felületes megkeresztelésével az egyházi ének válságba került: az új hívek nem ismerték az énekeket, így a gyülekezet megszűnt énekelni.”

„A blues a reménytelenség zenéje, a gospel pedig a reményé.”

SZOCIOLÓGIA

Tóth Krisztián

A 2022-ES NÉPSZÁMLÁLÁS NÉHÁNY BAPTISTÁKRA VONATKOZÓ ASPEKTUSA

Sámuel második könyvének 24. fejezete beszámol Dávid király népszámlálásáról. Kiderül, hogy a szíveket vizsgáló Isten az egykori pásztorfiú motivációját híjával találta. Ennek nyomán számunkra sem mindegy, hogyan olvassuk a következőkben a rólunk szóló adatokat.

Miután bejárták az egész országot, kilenc hónap és húsz nap elteltével visszaérkeztek Jeruzsálembe. Jóáb jelentette a királynak a népszámlálás eredményét: Izráelben nyolcszázezer kardforgató ember volt, Júdában pedig ötszázezer. Dávidot azonban furdalni kezdte a lelkiismeret, miután megszámláltatta a népet, ezért ezt mondta Dávid az Úrnak: Nagyot vétettem azzal, hogy ezt tettem! Most azért bocsásd meg, Uram, a te szolgád bűnét, mert igen esztelenül cselekedtem!  (2Sám 24,8-10)

Hála Istennek Izrael leghíresebb uralkodója, sok Zsoltár szerzője önvizsgálatot tartott és helyreállt, az Úr Lelkének indíttatására. Van tehát kegyelem és új esély! Lássuk tehát a továbbiakban a közösségünkre vonatkozó legfrissebb számadatokat – de olvassuk a fenti igékhez méltó lelkülettel, attitűddel, ha kell bűnbánattal és imádkozva, mit akar, mit tervez az Úr a Magyarországi Baptista Egyház tagjainak és szimpatizánsainak jövőjével.

Kutatásunk célja a baptista népesség társadalmi jellemzőinek elemzése a 2001-es, 2011-es és a 2022-es népszámlálások adatainak felhasználásával. Az én feladatom ezen belül a populáció nemi és kor összetételének vizsgálata – különös tekintettel az elmúlt 10 év változásaira (elemzésünk kiindulási mintája a forrásban is feltüntetett 2014-es Szolgatárs folyóiratban megjelent tanulmányunk,[1] illetve az akkor feldolgozásra került adatcsoportok).

A 2022-es népszámlálás (mely hazánkban 1869 óta hivatalosan a tizenhatodik – bár Serafin József testvér felhívta a figyelmem, hogy 1850-ben, majd 1857-ban volt már korábban is, csak akkor még nem az ütemezett módon) tehát a legutóbbi, közel két évvel ezelőtti cenzus az EU tagjaként uniós jogszabályok által is kijelölt módon a második alkalommal, illetve online módon, internetes kérdőív kitöltési lehetőséggel először zajlott le Magyarországon. Az adatok között baptista felekezetünkre nézve is fontos és érdekes összefüggéseket találhatunk. Elmondható, hogy 2022-ben a baptisták az ötödik legnépesebb keresztény felekezet (17.622 fő) a nagy arányban fogyó népegyházak (katolikus, református, evangélikus), illetve a negyedik helyen álló, immár 22 ezer főt meghaladó, jelentős növekedést produkáló Hit Gyülekezete mögött. Érdekesség, hogy az említett H.Gy. közösség egy évtizede még a baptistákkal közel azonos – számarányban szinte megegyező volt (igaz, 2000 körül még csak alig több, mint 3 ezer fős). Amennyivel (4-5 ezer fő) ők növekedtek 10 év alatt, kb. annyit veszített az MPE az ezredforduló óta (13 ezerről, 8 ezerre zsugorodva), pedig akkor még 10 ezerrel többen voltak, mint a Hit Gyülekezete tagjai. Összességében a vallásosak aránya a teljes lakosságra nézve a korábbi népszámlálásokat is figyelembe véve most először csökkent 50 százalék alá.

Vallás: baptista

2001

2011

2022

Mindösszesen (fő)

17 705

18 211

17 662

Forrás: saját készítésű ábra a KSH adatait felhasználva innen: https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis

Tíz éve azt írtuk az egyel korábbi népszámlálási adatokhoz, hogy 2011-ben 18 211 fő vallotta magát baptistának, míg 2001-ben 17 705 fő. A nominális különbség 506 fő, ez 2,8%-os növekedést jelent. Ez a létszám az össznépesség 0,2%-a, ami azt jelenti, hogy a kisebb egyházak között holtversenyben a második legnagyobb felekezet (volt a baptista). Tíz évvel később, napjainkra elmondható, hogy nagyjából visszamentünk az ezredfordulón mért szintre.

Összességében tehát a húsz évvel ezelőtti adatokhoz képest közösségünk lényegében nem fogyott; számarányban stagnálunk. A nem fogyás azonban missziós szempontból nem mondható kedvező adatnak. Nyilvánvalóan nem lehet cél, vagy jó „eredmény” a pusztán „szinten-tartás”. Még akkor sem, ha a kisegyházak sorában minket követő pünkösdiek a baptistákhoz képest sokkal számottevőbb csökkenést mutatnak (2001 és 2022 között majdnem ötezer főt veszítve, 20 év alatt kétharmadukra zsugorodva). A korábban említett három nagy egyház vesztesége ennél is jelentősebb; 20 éves összehasonlításban a katolikusok száma majdnem megfeleződött (51,9%-ra csökkent), a magukat reformátusoknak vallók 58,1%, evangélikusoknak vallók pedig 57,9% lett tavalyra, az ezredfordulóhoz képest.

Nem & kor (+település)

Társadalmi jellemzők: korcsoportok

Ha részletesebben fókuszálunk a baptisták adataira, megtudhatjuk, hogy bár átlagéletkorunk (43,5 év) a korábbi népszámlálási eredményekhez képest kissé idősebb lett, mégis jól illeszkedik az összes felekezet országos átlagához (43,1 év). Minden felekezetnél megfigyelhető volt ezen értékek növekedése, mely trend részben magyarázható az elöregedő társadalmunk jellegzetességeivel. De míg a népegyházi körökben a három nagy keresztény felekezetnél az 50 évhez közelít, addig az átlag pünkösdi vagy hit-gyülekezeti tag „harmicas”, vagyis 40 év alatti. Van tehát egy korreláció a felekezet mérete és átlagéletkora között, mely alapján részben kimondható, hogy a fiatalosabb közösségek inkább a kisegyházi berkekben találhatók. Ami még talán jó hír lehet számunkra, hogy bár minden vizsgált keresztény felekezet öregedett, ennek a mértéke a baptistáknál a legkisebb húsz év távlatában; 2001 és 2022 összehasonlításában. Míg nálunk az elmúlt bő húsz évben durván csak fél (!) évvel növekedett a közösség átlagéletkora, addig - bár eltérő alapértékekről indulva - a pünkösdiek 3,5 évvel, az evangélikusok 3,7 évvel, a reformátusok 4,8 évvel, a Hit Gyülekezete tagjai 6,9 évvel, a katolikusok pedig 7 évvel lettek átlagosan öregebbek jelen korunkra.

A társadalmi jellemzők közül a korcsoportot vizsgálva a következő tényeket láthatjuk a népszámlálási adatok alapján. A gyermekkorúak[2] aránya a baptista felekezetben kb. 1/5-öd, mely néhány százalékpontnyit csökkent csak a korábbi adatfelvételekhez képest. Összehasonlításban míg például a katolikusok csupán 15%-a kiskorú, a Hit Gyülekezetében minden negyedik személy (25%) az! Az egyes tíz évenként (tehát 0-9, 10-19, 20-29…) létrehozott korcsoportokat vizsgálva a baptisták esetében a fiatalabbak és idősebbek (kivéve a 90 év felettiek) között tapasztalhatunk kis mértékű csökkenést. Ez azt jelenti konkrétan, hogy mind a 40 év alattiak, mind a 60 év felettiek aránya leheletnyi fogyást mutat az elmúlt tíz évben. A középkorúak (40–49 és 50–59 évesek korcsoportja) némi számbeli és aránybeli növekedést realizált. Egy korcsoport aránya lényegében nem változott; a 60-69 éves baptisták hasonló súllyal képviseltetik magukat, mint 2011-ben. Ha a legidősebbeket vizsgáljuk láthatjuk, hogy 2001-ben 122 fő, 2011-ben 143 fő, 2022-ben pedig 174 fő volt 90 év feletti. Arányuk a baptista közösségen belül 1%-ra nőtt napjainkra. Felekezeti összehasonlításban tehát habár nem nevezhető elöregedő vagy jellemzően idős közösségnek a baptista, látnunk kell, hogy a 60 éven felüliek aránya a legutóbbi népszámláláson 27,4% (mely lényegében nem változott az elmúlt 10 évben)! Igaz, hogy ez 2001-hez (29%) képest némi csökkenést mutat, még mindig azt jelenti, hogy kb. minden negyedik hazai baptista nyugdíjas vagy nyugdíj korhatár közeli személy.

Társadalmi jellemzők: nemek

Ha nemi bontásban tekintünk rá felekezetünkre, nem ér minket nagy meglepetés, hiszen össztársadalmi vonatkozásban[3] is némivel több a nő, mint a férfi[4] viszont nem ennyivel, mint nálunk. 2022-ben a baptisták 43,8%-a férfi, 56,2%-a nő (hazánk kb. 48%-a férfi, 52%-a nő).

Baptista

2001

2011

2022

Nemek mindösszesen (fő)

17 705

18 211

17 662

Férfi

7 483

7 870

7 735

Nő

10 222

10 341

9 927

Forrás: saját készítésű ábra a KSH adatait felhasználva innen: https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis

Megfigyelhetjük továbbá, hogy a baptista nők először lettek 10 ezer főnél kevesebben az utóbbi évtizedekben, 2011 óta 414 főt veszítve (96%-ra „zsugorodva”, vagyis 4 százalékpontos csökkenést realizálva). Míg esetükben pár száz fős fogyás mutatkozik a 20 évvel ezelőtti számukhoz képest, a férfiak „csak” 135 fővel fogytak az elmúlt 10 évben, de 20 éves vonatkozásban némi növekedést mutatnak (252 fő, ami több, mint 3%-os növekedést jelent).

A baptista nők és férfiak létszáma az össztársadalmi trendekhez hasonlóan kis mértékben közeledett egymáshoz – ami házasodási szempontból sem lényegtelen vagy elhanyagolható (10 éve durván 3 baptista férfire jutott 4 hölgy). Egyfelől örömteli, hogy közösségünkben a férfiak[5] aránya növekszik, másfelől keserédes, ha ez részben a nők fogyásából adódik. Míg 2011-ben a nemek közti százalékarány-beli eltérés 13,6 százalékpont a legutóbbi népszámláláson ez több, mint 1 teljes százalékponttal, vagyis 12,4-ra csökkent[6]. Az ideális elvileg a minél kisebb különbség (lenne – persze nem mindegy, milyen áron...).

A kettő együtt: kor és nem + településtípus

Az egyes baptista korcsoportok nemi megoszlására nem találtam részletes kimutatást, viszont a korösszetétel-változás dinamika, illetve település bontásban érdekes eredményeket láthatunk:

2022

Összesen

Város(ok)[7]

Főváros

Megyei jogú város(ok)

Egyéb város(ok)

Község(ek)

Baptista

17 662

13 244

3 202

3 662

6 380

4 418

Férfi

7 735

5 786

1 368

1 591

2 827

1 949

Nő

9 927

7 458

1 834

2 071

3 553

2 469

10 évesnél fiatalabb

1 753

1 329

244

371

714

424

10–19 éves

1 897

1 375

272

373

730

522

20–29 éves

1 942

1 536

488

458

590

406

30–39 éves

2 198

1 683

432

492

759

515

40–49 éves

2 665

1 960

442

525

993

705

50–59 éves

2 375

1 762

425

505

832

613

60–69 éves

2 011

1 465

337

411

717

546

70–79 éves

1 654

1 241

310

311

620

413

80–89 éves

993

761

213

192

356

232

90 éves és idősebb

174

132

39

24

69

42

A legutóbbi népszámlálás alkalmával az derült ki, hogy a baptisták háromnegyede (75,98%) városlakó. Ez a populáció (tehát minden 4-ből 3 hazai baptista) további 3 csoportra osztható: a városokban élő baptisták negyede (24,17%) Budapesten, másik kicsit több, mint negyede (27,65%) megyei jogú városokban és a maradék, közel fele pedig egyéb, kisebb városokban él. A magyar emberek átlagos falu-város megoszlását jóval felülreprezentálják tehát a baptista vallásúak, „urbánusabbak”, tehát nagyobb arányban élnek városokban; mindössze negyedük (25,01%) él községben – a nemi megoszlás is jól leköveti mindezt szinte ugyanebben az arányban (a nők 24,87%-a, a férfiak 25,19%-a). A korcsoportok szerinti település-bontás sem okoz túl nagy meglepetést. Nyilván, ahogy gondolni lehetett a fiatalabb korosztályok élnek inkább városokban. Bár itt a vezető tízévenkénti kohorszok a 30–39 éves (12,7%)[8], 40–49 éves (14,8%) és a 50–59 éves (13,3%) korcsoportok.

Ha megvizsgáljuk a 2011-es és a 2001-es ezirányú adatokat azt láthatjuk, hogy míg 2001-ben még a legnagyobb arányú városlakó korcsoport a 20-29 évesek voltak, 2011-ben pedig a 30-39 évesek, mára (2022-es) ők 40-49 évesek lettek. Tehát van most egy középkorú réteg, akik évtizedekkel ezelőtt inkább preferálták a városi környezetet, most viszont úgy tűnik, hogy a fiatalabb korcsoportok újra leheletnyit nagyobb arányban részesítik előnyben a vidéki lakókörnyezetet.

2011

Összesen

Város(ok)

Főváros

Megyei jogú város(ok)

Egyéb város(ok)

Község(ek)

Baptista

18 211

13 444

3 298

3 731

6 415

4 767

Férfi

7 870

5 821

1 406

1 622

2 793

2 049

Nő

10 341

7 623

1 892

2 109

3 622

2 718

10 évesnél fiatalabb

1 809

1 339

258

362

719

470

10–19 éves

2 201

1 634

321

495

818

567

20–29 éves

2 108

1 645

498

498

649

463

30–39 éves

2 534

1 903

498

526

879

631

40–49 éves

2 389

1 737

383

545

809

652

50–59 éves

2 203

1 601

378

438

785

602

60–69 éves

2 006

1 452

373

389

690

554

70–79 éves

1 812

1 303

372

311

620

509

80–89 éves

1 006

727

181

150

396

279

90 éves és idősebb

143

103

36

17

50

40

2001

Összesen

Város(ok)

Főváros

Megyei jogú város(ok)

Egyéb város(ok)

Község(ek)

Baptista

17 705

13 026

3 390

3 352

6 284

4 679

Férfi

7 483

5 545

1 442

1 409

2 694

1 938

Nő

10 222

7 481

1 948

1 943

3 590

2 741

10 évesnél fiatalabb

1 748

1 340

271

373

696

408

10–19 éves

1 930

1 455

335

403

717

475

20–29 éves

2 432

1 902

542

529

831

530

30–39 éves

2 237

1 680

428

486

766

557

40–49 éves

2 182

1 609

414

419

776

573

50–59 éves

2 052

1 533

421

344

768

519

60–69 éves

2 284

1 584

472

378

734

700

70–79 éves

1 963

1 307

340

299

668

656

80–89 éves

755

530

150

104

276

225

90 éves és idősebb

122

86

17

17

52

36

A táblázatokban, ahogy utaltam rá a Város(ok) kategória összegzi a Főváros, Megyei jogú város(ok) és az Egyéb város(ok) eredményeit. Értelemszerűen a velük együtt vett Község(ek) pedig kiadják az Összesen értékeit.

Az eredmények nem közölnek hirtelen, meglepő mozgásokat, viszont lassú, trendszerű összefüggések kiolvashatók az adatokból. Az óriás hajó lomhán fordul, de mégis, ami kiolvasható azt úgy tudnánk összegezni, hogy korban folytatódik a lassú elöregedés, a nemek aránya némi közeledést mutat, illetve újra talán a vidék kezd erősödni a fiatalabb generáció lakóhelyének preferenciáiban. Mindegyik folyamat nagyjából beleillik egyébként az országos populáció által mutatott trendekbe.

Forrás:

- https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis/

- https://library.hungaricana.hu/hu/view/NEDA_1850-1857/?pg=102&layout=s

- https://abibliamindenkie.hu/uj/2SA/24

- https://szolgatars.hu/a-magukat-baptistanak-vallok-szociodemografiai-sajatossagai/0

- https://hitradio.hu/drasztikusan-csokkent-a-vallasosak-szama-a-nepszamlalas-adatai-szerint-2/

A következő számban egy részletesebb elemzés is várható (a szerk).

1. https://szolgatars.hu/a-magukat-baptistanak-vallok-szociodemografiai-sajatossagai

2. Ez egy hozzávetőleges adat, hiszen nincs pontosan 18 év alatti, csak az első 2 korcsoportot (10 évesnél fiatalabb és 10-19 éves) tartalmazó kategória. Ezzel tudunk dolgozni, de így is viszonylag jó eredményeket kaphatunk.

3. Magyarország népessége (2022. október 1-jén) 9.603.634 fő volt, az előző (2011-es) népszámlálás óta kb. 334 ezer fővel csökkent. Szemléltetés képpen ez nagyjából annyi, mintha hazánk második legnépesebb városának, Debrecennek (kicsivel több, mint 200 ezer fő) és Észak-Dunántúl legnépesebb városának, Győrnek (kb. 130 ezer fő) a lakossága eltűnne 10 év alatt! A legutóbbi mérésen hazánk lakosságának 48,2%-a férfi, 51,8%-a nő. Míg a férfiak száma már a rendszerváltás óta 5 millió fő alatti, a nők, csak tavaly (2023) óta lettek 5 milliónál kevesebben.

4. 2022-ben ezer férfira „már csak” 1078 nő jutott, az előző népszámláláskor (2011-ben) ez még 1106 fő volt.

5. A 2014-es Szolgatárs elemzésünkben hivatkoztunk egy kapcsolódó szakirodalomra, mely a férfiak egyház(ak)on belüli helyzetét elemezte: David Murrow: Hová tűntek a férfiak a gyülekezetekből? Pécs: Szeretetvár Baptista Gyülekezet. 248 oldal, 2012.

6. Az adatok a következőképpen jöttek ki: 56,8% - 43,2%, illetve 56,2% - 43,8%.

7. A Város(ok) tartalmazza, összegzi az utána jövő 3 kategóriát: Főváros, Megyei jogú város(ok), Egyéb város(ok).

8. Az adatok a következőképpen értendők: a Városok-ban lakó összes baptista közül ezekbe a korcsoportokba tartozók ennyi százaléka él városokban.

„Összességében tehát a húsz évvel ezelőtti adatokhoz képest közösségünk lényegében nem fogyott; számarányban stagnálunk.”

„Ami még talán jó hír lehet számunkra, hogy bár minden vizsgált keresztény felekezet öregedett, ennek a mértéke a baptistáknál a legkisebb húsz év távlatában.”

Vallás, részletes: Baptista

2001

2011

2022

Korcsoportok mindösszesen (fő)

17 705

18 211

17 662

10 évesnél fiatalabb

1 748

1 809

1 753

10–19 éves

1 930

2 201

1 897

20–29 éves

2 432

2 108

1 942

30–39 éves

2 237

2 534

2 198

40–49 éves

2 182

2 389

2 665

50–59 éves

2 052

2 203

2 375

60–69 éves

2 284

2 006

2 011

70–79 éves

1 963

1 812

1 654

80–89 éves

755

1 006

993

90 éves és idősebb

122

143

174

Forrás: saját készítésű ábra a KSH adatait felhasználva innen: https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis

„Egyfelől örömteli, hogy közösségünkben a férfiak aránya növekszik, másfelől keserédes, ha ez részben a nők fogyásából adódik.”

„A baptista vallásúak »urbánusabbak«, tehát nagyobb arányban élnek városokban.”

Forrás: saját készítésű ábra a KSH adatait felhasználva innen: https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis

Forrás: saját készítésű ábra a KSH adatait felhasználva innen: https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis

Forrás: saját készítésű ábra a KSH adatait felhasználva innen: https://nepszamlalas2022.ksh.hu/adatbazis

„Az eredmények nem közölnek hirtelen, meglepő mozgásokat, viszont lassú, trendszerű összefüggések kiolvashatók az adatokból.”

Bacsó Benjámin-Urbán Korvin

AZ ÉLŐ REMÉNY BAPTISTA GYÜLEKEZET ESETTANULMÁNYA A 2023-AS BELSŐ GYÜLEKEZETI FELMÉRÉS ALAPJÁN

Rövid összefoglalás

2016 óta folyamatosan vizsgáljuk az Élő Remény Baptista Gyülekezet belső folyamatait. Ennek oka, hogy folyamatosan nyomon kövessük a belső változásokat és lássuk, hogy Isten milyen munkát végez köztünk és bennünk. Az elmúlt években két 4 éves stratégiai folyamaton mentünk át. Így az is fontos volt, hogy az Isten előtt imában megharcolt célok tekintetében hogyan állunk. Az első stratégiai folyamat egyik legfontosabb célja, hogy a „körzet” kapcsolatát végig gondoljuk. A második folyamat legfontosabb célja, hogy 2 új gyülekezetplántálást szerettünk volna elindítani. Végül mára 3 olyan gyülekezetplántálás kapcsolódik az Élő Remény Baptista Gyülekezetek családjához, amelyek igyekeznek betölteni az Istentől kapott küldetést. Azért adjuk közre ezt az elemzést, hogy esetlegesen a mi példánk másokat is inspirálhat a későbbiek során.

Az elmúlt években jelentős növekedésen ment át az Élő Remény. A növekedés következménye, hogy a gyülekezet összességében egyre heterogénebb és a szélsőértékek között egyre nagyobb a távolság. Az igény közös a hitbeli növekedésre, de vannak olyan élethelyzetben lévők, akik évtizedek óta megtértek és mélyebb Igei tartalomra vágynak. Ugyanakkor vannak olyan élethelyzetben lévők is, akik friss megtértek és ilyen módon keresik a növekedés lehetőségét. Szintén közös a vágy a közösségre, személyes kapcsolódásra, de vannak, akik ezt úgy keresik, hogy frissen kerültek a közösség közelébe és keresik a kapcsolódási, integrálódási lehetőségeket, mások viszont régebb óta gyülekezetünk tagjai és azt élik meg, hogy a növekedésben sérült az addigi közösség és a személyes kapcsolatok. Mi lehet ennek az oka? A gyülekezet 8 éve dinamikusan növekszik, az átlagéletkor pedig csökken. 2023 még ebben a dinamikusan növekvő trendben is egy speciálisan intenzív év. A tagok 50% kevesebb mint 5 éve tag, a tagok 22%-a kevesebb mint 5 éve bemerített, tehát relatíve frissen csatlakoztak a gyülekezethez és frissen tértek meg. Az elmúlt 8 év növekedésének jelentős részét adja a bemerítés, a többiek más közösségekből, vagy „kallódó keresztényként” találtak otthonra az Élő Reményben. Így élethelyzeteket, gyülekezeti szocializációkat, hitéleti előéletet és lelkiségeket tekintve is nagyon színes közösségé váltunk. Amellett, hogy a fiatalok és 50 év alattiak aránya, illetve a frissen megtértek aránya növekszik, jelentős arányban vannak jelen az 50 év felettiek is, illetve a kevesebb mint 5 éve bemerítkezettek kategóriája mellett nagyon erőteljesen és heterogénen megjelennek a már régebb óta bemerítkezettek kategóriái is.

A gyülekezetnek 2015 végén 35 tagja volt, 8 év alatt a taglétszám közel 3,5-szeresére, 84 taggal nőtt, jelenleg 119 tag van. Ebben az időszakban 32 bemerítés történt, így a bemerítések a gyülekezet növekedésének körülbelül 38%-át adják, 62% pedig más felekezetből, gyülekezetből érkezett hozzánk, esetleg kallódó keresztény volt. Az elmúlt 2 évben rendszeressé váltak az Alpha kurzusok, aminek az eredményeképpen több bemerítésnek is örülhettünk.

A veresegyházi gyülekezet jellemzése

A veresegyházi Élő Remény Baptista Gyülekezet a 2023-as tagnévsor december 31-ei állása alapján 119 főből állt. A tagnévsor a tagok számos jellemzőjét tartalmazza, ami alapján megismerhetjük a gyülekezet összetételét, jellemzőit és következtetéseket vonhatunk le belőlük. A Veresegyházi tagnévsorban szerepelnek az IKTÜSZ vezetői, speciális helyzetükből fakadóan az elemzésben az Ő adataik nem szerepelnek, így az elemzés 117 főre vonatkozik. A tagsági adatok elemzésén túl néhány speciális szempont alapján hosszabb időszakban is megvizsgálom a gyülekezet jellemzőit.

A gyülekezet jellemzőinek, összetételének, folyamatainak az ismerete több szempontból is hasznos lehet, többek között támpontot adhat a gyülekezeti programok, események, alkalmak szervezéséhez, témáihoz és a gyülekezet életének szervezéséhez, stratégia alkotáshoz.

Tagok adatainak elemzése, összehasonlítása

A tagság vallási hátterét tekintve elsősorban nagyságrendi adataink, mintsem pontos számaink vannak, így elsősorban az arányokat, nem a pontos számokat érdemes vizsgálni, hisz viszonylag sokakról nincsen megbízható adatunk, illetve a felekezet nélküliek számai is bizonytalanok. Ha az arányokat megnézzük, akkor azt látjuk, hogy közösségünk legalább 46%-a baptista háttérből érkezik (ez a szám a valóságban valószínűleg valamivel magasabb), látható arányban vannak jelen a felekezeti háttérrel nem rendelkezők, illetve a más felekezeti háttérből érkezők aránya is jelentős, legalább 25%. Az adatok körülbelül egyeznek a 2022-es adatokkal, kisebb eltérések lehetnek, de az adatok bizonytalansága miatt ezekből nem érdemes következtetéseket levonni.

Ha gyülekezetet családi állapot szerint vizsgáljuk azt látjuk, hogy a közösség 77%-a házas, 19%-a egyedülálló és 4%-a özvegy. Ugyanakkor 2022-ben az egyedülállók és házasok aránya 15% és 81% volt, így az egyedülállók aránya 4%-al nőtt, a házasoké 4%-al csökkent.

A tagok lakóhely szerinti megoszlását vizsgálva azt látjuk, hogy több mint 50%-ban Veresegyházon élnek, majd Erdőkertes és Szada következik 11%-al és 8%-al. A Galgamácsán élők aránya 7%. Ezenkívül még 9 településről vannak tagok a gyülekezetben, összességében 22%-ban, de ezek közül a települések közül egyiknek az aránya sem éri el az 5%-ot. A lakhely vizsgálata kapcsán azt mondhatjuk, hogy a gyülekezet elsősorban a Veresegyháziakat, illetve a közvetlen közelben lévő településeket éri el, de kis számban jelen vannak távolabbról érkezők is. A 2022-es adatokkal összehasonlítva a 2023-as adatokat nagy változás nincsen, de az elmondható, hogy a veresegyháziak és szadaiak aránya minimálisan csökkent, az erdőkertesieké és az egyéb kategóriába tartozóké minimálisan nőtt, a galgamácsaiak aránya érdemben nem változott.

Ha megnézzük, hogy a tagok mióta tartoznak a gyülekezethez azt látjuk, hogy a tagok 50%-a kevesebb mint 5 éve, 18%-a 5-10 éve, 11%-a pedig 10-20 éve. A több min 50 éve tagok kategóriája 9%-ot tesz ki, minden más kategória aránya 3%.

Az adatokat a 2022-es adatokkal összehasonlítva az látszódik, hogy a kevesebb mint 5 éve tagok aránya 45%-ról 50%-ra nőtt az 5-10 éve tagok aránya pedig 12%-ról 18%-ra. 2022-ben a tagok 57%-a tartozott kevesebb, mint 10 éve a gyülekezethez, idén ez már 68%. A többi kategóriának (leszámítva a 40-50 éve tagok 1%-os növekedését) csökkent a gyülekezeten belüli aránya.

A lenti ábrán azt láthatjuk, hogy mennyi ideje merítkeztek be a tagok és hogy az ebből felállított kategóriák hogyan viszonyulnak egymáshoz. Az adatok megoszlása viszonylag változatos, jelentős arányban vannak frissen megtértek ls régebb óta bemerítkezettek is. A kategóriák aktuális vizsgálata helyett ebben az esetben inkább a trendek lehetnek érdekesek a számunkra.

A 2022-es adatokkal összehasonlítva a 2023-as adatokat azt látjuk, hogy az egyes kategóriákban 2-3%-os változások történtek akár csökkenés, akár növekedés terén. Egyedül a kevesebb mint 5 éve bemerítettek kategóriája változott érdemben, 17%-ról 22%-ra növekedett. Hatalmas változásról nem beszélhetünk, de a tendencia egyértelmű. Amennyiben feltételezzük, hogy a bemerítés ideje és a hitbeli érettség, növekedés, tapasztalat között van összefüggés azt mondhatjuk, hogy a hitben már elöljárók aránya csökken, a frissen megtérők aránya pedig erőteljesen növekszik.

Ha a gyülekezet életkori összetételét vizsgáljuk, azt látjuk, hogy 29 év alatt van a tagság 21%-a, 30-49 év között a tagság 50%-a és 29% az 50 év felettiek aránya. A tavalyi évhez képest a 29 év alattiak száma 2%-al nőtt, a középkorúak aránya 7%-al 43%-ról 50%-ra nőtt, az 50 év felettiek aránya pedig 6%-al, 35%-ról 29%-ra csökkent. Tehát arányaiban picit több lett a fiatal, érdemben több lett a középkorú és kevesebb az 50 év feletti. Ha még közelebbről vizsgáljuk meg a korcsoportokat, akkor 2 korcsoportnál látunk nagyobb változást egy év alatt, így a fenti elmozdulások elsősorban ezekhez a korcsoportokhoz kötődnek. a 30-39 éves korosztály aránya 21%-ról 27%-ra nőtt, a 60 év felettiek aránya pedig 25%-ról 21%-ra csökkent.

SPECIÁLIS SZEMPONTOK ELEMZÉSE

Taglétszám, bemerítések, átlagéletkor

A taglétszámot vizsgálva azt látjuk, hogy gyülekezetünknek 2015 elején hivatalosan 49 tagja volt. A tagságok rendezése és a statisztikai adatok frissítése 2015 végén történt meg, így azt mondhatjuk, hogy 2015 végén 35 tagja volt a gyülekezetnek. 2023 végén a tagság 119 főre nőtt, azaz 8 év alatt 84 fővel, közel 3,5-szeresére nőtt a gyülekezet. A növekedés dinamikus, ugyanakkor még ebben a dinamizmusban is volt néhány nagy ugrás 2016-ban, 2018-ban és 2023-ban, amikor is több mint 50%-al, majd több min 20-20%-al növekedett egy év alatt a taglétszám. 2015 végétől számítva a növekedést tekintve a 2019-es év volt kivétel, akkor 3 fővel csökkent a taglétszám.

A bemerítéseket vizsgálva 2015 és 2019 között erős trend nem figyelhető meg, vannak évek, amikor van, máskor nincsen bemerítés, 2020-tól kezdve viszont minden évben történt bemerítés, ráadásul folyamatosan növekvő számban, hisz 2020 és 21 között megduplázódott a bemerítkezők száma, 2022-ben és 23-ban pedig évenként körülbelül 75%-al növekedett.

2015 és 2023 között 84 fővel növekedett a taglétszám (ez nem a csatlakozók száma, hanem a növekedésé, olyanok is voltak, akik meghaltak, elköltöztek, vagy elmentek) és 32 bemerítés történt. Ez azt jelenti, hogy a növekedés kb. 38%-a köthető a bemerítésekhez, 62% pedig „kallódó keresztény” helyzetből vagy más közösségből érkezett.

2015 és 2023 között a gyülekezet átlagéletkora 13 évvel csökkent, 57,69-ről 44,69 évre, Az átlagéletkor 2015 óta folyamatosan csökken, a trendben egyedül 2019 jelent kivételt, azaz egyetlen év 2016 óta, amikor nem történt bemerítés, illetve a gyülekezet létszáma nem növekedett, hanem csökkent. 2015 és 2017 között az átlagéletkor csökkenés folyamatos volt, majd 2018-ban, talán elsősorban a több mint 20%-os növekedésnek köszönhetően az átlagéletkor hirtelen közel 5 évvel csökkent. 2019 és 2021 között is viszonylag egyenletes csökkenést látunk, majd 2022-ben hirtelen ismét nagyot csökkent az átlagéletkor, 6 évvel fiatalodott a közösség. Úgy látom, hogy a csökkenés elsősorban a taglétszám növekedéshez köthető, az látszik, hogy gyülekezetünk elsősorban a fiatalabb korosztályt tudja megszólítani.

Alpha

2022 januárjában indult gyülekezetünkben az Alpha szolgálata. Az elmúlt 2 évben kialakult az Alpha rendszere, évente 2 alkalommal, januárban és szeptemberben indul csoport. A tapasztalat az, hogy a jelentkezők és ténylegesen megjelenők között viszonylag nagy a lemorzsolódás, viszont azoknak egy jelentős része, akik aztán hosszútávon elkötelezik magukat az Alpha mellett, továbbmennek törekvőre is. Az Alpha indulása óta többen voltak, akik részt vettek az Alphán, majd onnan mentek törekvőkre és merítkeztek be.

Mikor indult?

Indulók

Ebből törekvők

2022. január

10

5

2023. január

7

4

2023. szeptember

6

5

2024. január

?

Vasárnapi iskola, Ifi, FFK

2023-ban összesen 98, 1-14 év közötti ,,saját” gyermek tartozott a gyülekezethez, körülbelül 2/3-uk látogatja rendszeresen a vasárnapi iskolai alkalmakat. A Bárka Baptista Óvodába járó 100 gyermek közül körülbelül 10 gyermek tartozik a gyülekezethez, 90 gyermek pedig elsősorban az óvodához kötődik. Az elsősorban az óvodához kötődő gyermekek közül körülbelül 50%, azaz 45 fő fordul meg legalább havi 1 alkalommal a gyülekezetben is. Az Ifibe 30 fő jár rendszeresen (5 fő átfedés van a vasárnapi iskolások és ifisek között), a fiatal felnőttekhez pedig 12 fő. Így összességében körülbelül 200 gyermekkel és fiatallal vagyunk kapcsolatban saját gyermekeinken és a vasárnapi iskola, Ifi és FFK szolgálatán keresztül.

Szolgálatok, szolgálók

Gyülekezetünkben 39 szolgálati terület működik. A 2023-as felmérést kitöltők válaszai alapján a kitöltők 70%-nak van szolgálati területe. 2023 májusában, a szolgálati vezetők között történt felmérés eredménye alapján a szolgálatba aktívan, rendszeresen bekapcsolódók becsült száma 125 fő volt, az eseti jelleggel bekapcsolódók becsült száma 96 fő volt. Ezzel kapcsolatban frissebb adataink jelenleg nincsenek, de vélhetően jelenleg mind rendszeres, mind eseti jelleggel többen kapcsolódnak be a szolgálatban.

Pénzügyek

A pénzügyek adatai nagyságrendi adatok, a veresegyházi gyülekezet, a KEA, illetve a plántálások bevételeit is tartalmazzák. A diagramon látható értékek millió forintban értendők.

Ha megvizsgáljuk a pénzügyi adatokat azt láthatjuk, hogy 2019-ben 16,1 millió forint bevételünk volt, ez 2020-ban 11,5 millió forintra esett vissza, 2021-ben 1pedig 14,4 millió forint lett. Azt gondolom, hogy a 2019-hez képest számított bevétel csökkenés okai elsősorban a coviddal magyarázhatóak, hisz alkalmak híján nehezebb volt a perselyezés, illetve elképzelhető, hogy az emberek figyelme is lankadt az adakozás terén. 2022-ben és 2023-ban nagyon erőteljes bevétel növekedés figyelhető meg, hisz ’22-ben 27 millió, ’23-ban több mint 38 millió forint bevételünk volt. Azt gondolom, hogy ez elsősorban a taglétszámnövekedésnek, pályázatoknak, célgyűjtéseknek, a ,,holdudvar” felajánlásainak köszönhető, illetve a plántálások bevételi oldala is megjelenik benne (’22-ben kb 1-1,5 millió, ’23-ban kb. 7,5 millió).

VERESEGYHÁZ GYÜLEKEZETI FELMÉRÉS (49 TAG, 16 LÁTOGATÓ = 65 KITÖLTŐ)

A veresegyházi közösségből 65 válasz érkezett, a kitöltők 75%-a, azaz 49 fő tag, 25%-a, azaz 16 fő pedig látogató. A kitöltők 62%-a, azaz 40 fő kevesebb mint 5 éve kötődik a gyülekezethez, 11 kitöltő, azaz 17% 5-10 éve, 5-5 kitöltő 10-20 és 20-30 éve, ami 7,5-7,5%-ot jelent, 40-50 éve a gyülekezet tagja 2 kitöltő, azaz 3%, több mint 50 éve szintén 2 tag, azaz 3% a gyülekezet tagja, 30-40 éve tagok közül pedig senki nem töltötte ki a felmérést. A felmérést 42 nő és 23 férfi töltötte ki, ez 65, illetve 35%-os megoszlást jelent. 10 fő 20 év alatti töltötte ki a felmérést, ami 15%-ot jelent, 9 fő 20-29 év közötti 14%-ot tesz ki. A 30-39 és 40-49 éves korosztály 15 és 16 fővel jelenik meg, ez 23-25%-ot jelent. 50-59 év között 9 fő van, ami 14%, 60 év felett pedig 6 fő, ez 9%-ot jelent.

30 kitöltő nem tagja házi csoportnak, 35 pedig igen, azaz 46-54% az arány. 27 fő, azaz 42% naponta, 26 fő, azaz 40% hetente többször olvas Bibliát, 10 fő alkalmanként, ez 15%-ot jelent, 2 fő pedig egyéb választ adott, ez 3%-ot jelent. András listája 27 embernek van, ez a kitöltők 41,5%-át jelenti, csendességnaplót a kitöltők 32%-a, 21 ember vezet. Személyes hitéleti célja 30 embernek van rendszeresen, ez 46% 28 ember, azaz 43% néha fogalmaz meg magának ilyet, 7 fő, azaz 11% nem igazán fogalmaz meg hitéleti célokat. 46 embernek, azaz a kitöltők 71%-ának van szolgálati területe, a kitöltők 40%-a, 26 fő kevesebb mint 5 órát szolgál, 22 ember, azaz 34% 5-10 óra között szolgál, 10-15 és 15-20 óra között 7-7 fő szolgál, ez 10,5-10,5%-ot jelent, több mint 20 órát 3 fő jelölt, ez 5%-ot jelent.

- Mindent egybevetve hogy érzed magad az Élő Remény Baptista Gyülekezetben? 5,3

- Összességében mennyire képes a gyülekezet betölteni a küldetését? 5,2

- Hogy látod, az a gyülekezeti életben mennyire tudjuk megélni az Isten imádatát? 5,2

- Mennyire insprálók számodra az istentiszteleti alkalmak? 5,3

- Hogy érzed magad a gyülekezetben, mint közösségben? 5,2

- A gyülekezet mennyire képes a misszióparancs "tegyetek tanítvánnyá" célját teljesíteni? 5,1

- Mennyire vagy elégedett az elöljáróság munkájával? 5,3

- A gyülekezet szolgálatai mennyire érik el a céljukat?

Evangélizáció

5,2

Igehirdetés (59)

5,1

Imaóra (30)

3,2

Dicsőítés (62)

5

Gyermek Bibliakör (45)

4,8

Házi Csoport (44)

4,4

Felhőcske Bölcsi (31)

4,4

Ifi (48)

4,8

Royal Rangers (41)

5

Mézes Napok (33)

4,5

Gyülekezeti Kommunikáció (58)

4,8

Bárka Ovi (38)

4,8

Alpha Kurzus (40)

4,9

Női Misszió (32)

4,6

Véleményed szerint mik a gyülekezet erősségei?

9 terület volt említve legalább öt alkalommal: Közösség (18), Szolgálat (13), nyitottság (10), befogadás (9), Igehirdetés (8), dicsőítés és szeretet(7-7), összetartás (6), sokszínűség (5)

Miben kellene fejlődnünk, hogy még jobban be tudjuk tölteni a küldetésünket?

A szervezettségben való fejlődés valamilyen formában (7) alkalommal jelent meg, ezt a mélyebb inspiráció (5), lelkigondozás fejlesztése (5) és az új tagok integrálása, ismerkedési lehetőségek, kapcsolódások segítése, közösség (6) követte, megjelent a tanítványozás fejlesztése (4), az evangelizáció (3), befelé fordulás (3), szolgálat (3) is.

A gyülekezeti felmérés tanulsága

Összességében azt mondhatjuk, hogy a gyülekezeti felmérés számszerű értékelései alapján a kitöltők összességében úgy gondolják, hogy a szolgálati területek elérik a céljukat, a gyülekezet betölti a küldetését és a céljait, a vezetőség munkájával elégedettek és jól érzik magukat a közösségben. Ha az eredményeket összehasonlítjuk a 2022-es felméréssel azt látjuk, hogy egyes részkérdések esetében kisebb-nagyobb mértékben változtak az értékelések, de az üzenet és a levonható tanulság mind a két évben ugyanaz.

A gyülekezet erősségei kapcsán 2023-ban a közösség, szolgálat, nyitottság emelkedik ki, ezek az erősségek 2022-ben is a top 5-ben szerepeltek.

A következő 4 kérdés arra vonatkozott, hogy a kitöltők szerint mi az, amiben fejlődni, növekedni, változtatni érdemes. A 4 kérdésre adott válaszokat összesítve azt látjuk, hogy 3 témakör kapott 10 feletti említés számot. 15 alkalommal jelenik meg valamilyen módon a közösségre, a személyes kapcsolódásra való igény, egyrészt a régebb óta jelenlévők részéről, akik azt élik meg, hogy ez a növekedésben elveszett, másrészt az újabbak részéről, akik keresik a kapcsolódási, integrálódási lehetőségeket. 14 alkalommal jelenik meg a hitéleti növekedésre, fejlődésre való igény, akár a tanítványság révén, akár a mélyebb igehirdetések kapcsán, illetve 4 alkalommal megjelenik a bizonyságtátételek iránti igény is, amennyiben ezt is ehhez a kategóriához tartozónak vesszük, az 18 említést jelent. 12 alkalommal pedig a személyes, egyéni életre vonatkozó dolgok jelentek meg, elsősorban annál a kérdésnél, hogy az imádatot hogyan lehetne jobban megélni.

A személyes dolgok említése tavaly is erőteljesen megjelent, valamilyen szinten látszódik a hitben való növekedés igénye is (tavaly 5-en említették az utógondozást és 4-en a bizonyságtételeket), a közösség és személyes kapcsolatokra való igény ennyire erőteljesen viszont tavaly nem jelent meg. Ennek oka lehet a kitöltők összetételének változása (2023-ban sokkal több olyan ember töltötte ki a felmérést, aki még nem tag, de hozzánk jár), illetve a gyülekezet azóta történt erőteljes növekedése. 2022-ben erőteljesen megjelent, idén viszont visszaesett az említések száma a régi énekek hiánya kapcsán, illetve az idősek, betegek felé való szolgálat kapcsán, igaz, 2023-ban kevesebb idős töltötte ki a felmérést. 2022-ben a 4. helyen végzett említések terén a szolgálók hiánya is, ’23-ban ez a kérdés nem volt hangsúlyos.

A vezetőség felé adott visszajelzések 2022-ben és 2023-ban is hasonlóak, a vezetőség legnagyobb erősségének látják az egységet, összetartást, a legnagyobb kihívásnak pedig a kommunikációt, tájékoztatást és a személyes kapcsolattartás és elérhetőség hiányát (ez utóbbi összecseng az egyik legfontosabb gyülekezetszintű kihívással is).

GYOMAENDRŐD GYÜLEKEZETI FELMÉRÉS (8 tag)

Mivel frissen formálódó gyülekezetről van szó, a kitöltők 100%-a kevesebb mint 5 éve a gyülekezet tagja, a felmérést fele-fele arányban töltötték ki nők és férfiak. A kitöltők 37,5%-a, azaz 3 fő 50-59 év közötti, szintén 3 fő 30-39 év közötti, 1-1 kitöltő pedig a 20-29 és 40-49 éves korosztályba tartozik, ezzel 12,5-12,5%-ot tesznek ki.

Senki nem tagja házi csoportnak, 6 fő, azaz 75% naponta, 2 fő, azaz 25% hetente többször olvas Bibliát. András listája senkinek nincsen, csendességnaplója 1 embernek, ami 12,5%-ot jelent. Személyes hitéleti célja 7 embernek van, ami 87,5%-ot jelent, 1 ember néha fogalmaz meg magának ilyet. Mindenkinek van szolgálati területe, 1 ember, azaz 12,5% több mint 20 órát szolgál, 2 ember 15-20 órát szolgál, ez 25%-ot jelent, 4 ember, azaz a kitöltők 50%-a 5-10 órát szolgál, egy ember pedig kevesebb mint 5 órát, ami a kitöltők 12,5%-át teszi ki.

- Mindent egybevetve, hogy érzed magad az Élő Remény Baptista Gyülekezetben? 5,5

- Összességében mennyire képes a gyülekezet betölteni a küldetését? 5,5

- Hogy látod, az a gyülekezeti életben mennyire tudjuk megélni az Isten imádatát? 5

- Mennyire insprálók számodra az istentiszteleti alkalmak? 5,4

- Hogy érzed magad a Gyülekezetben, mint közösségben? 5,5

- A Gyülekezet mennyire képes a misszióparancs "tegyetek tanítvánnyá" célját teljesíteni? 5,4

- Mennyire vagy elégedett az elöljáróság munkájával? 5,4

Véleményed szerint mik a gyülekezet erősségei?

Két alkalommal jelent meg: sokszínűség, összetartás, segítőkészség, nyitottság.

Egy alkalommal jelent meg: elfogadás, missziói látás, lelki otthon, testvériség, fiatalos, dicsőítés, igehirdetés, hit, közösség, nem konzervatív, szeretet, evangelizáció, Úr iránti imádattal teli szolgálat, figyelem, szervezettség, hit.

Miben kellene fejlődnünk, hogy még jobban be tudjuk tölteni a küldetésünket?

- „A növekvő létszám miatt szervezettebb, tervezettebb működés - minden területen. Több szolgálattévő, ugyanezért.”

- „Utcai evangelizáció, jelenlét. Média.”

- „Mivel a munkahelyen belűl van az Istentisztelet áhitat igy nehezebben szétválasztható”

- „Evangélizáció”

- „A szeretet és törődés tovább mélyítése”

SZADA GYÜLEKEZETI FELMÉRÉS (4 tag)

A kitöltők 50%-a, azaz 2 fő több mint 50 éve a gyülekezet tagja, 1-1 fő, azaz 25-25% pedig 5-10 éve, illetve 30-40 éve tag, a felmérést csak nők töltötték ki.A kitöltők 50%-a, azaz 2 fő 60 év feletti, a másik 50% pedig 50-59 év közötti.

A kitöltők 50%-a tagja házicsoportnak. A kitöltők fele naponta olvassa a Bibliát, fele pedig hetente többször. 3 főnek, azaz a kitöltők 75%-nak van András listája és csendesség naplója. Személyes hitéleti célja 1 embernek van rendszeresen, ez 25% 3 ember, azaz 75% néha fogalmaz meg magának ilyet. 3 embernek, azaz a kitöltők 75%-ának van szolgálati területe, a kitöltők 50%-a, 2 fő kevesebb mint 5 órát szolgál, 1-1 ember pedig 5-10 óra és 15-20 óra között, ez 20-20%-ot jelent.

- Mindent egybevetve, hogy érzed magad az Élő Remény Baptista Gyülekezetben? 4,3

- Összességében mennyire képes a gyülekezet betölteni a küldetését? 3,5

- Hogy látod, az a gyülekezeti életben mennyire tudjuk megélni az Isten imádatát? 3,3

- Mennyire insprálók számodra az istentiszteleti alkalmak? 4

- Hogy érzed magad a Gyülekezetben, mint közösségben? 3,8

- A Gyülekezet mennyire képes a misszióparancs "tegyetek tanítvánnyá" célját teljesíteni? 3,3

- Mennyire vagy elégedett az elöljáróság munkájával? 4

Véleményed szerint mik a gyülekezet erősségei?

2 alkalommal szerepelt a hűség és a kitartás, egyszer a vendégszeretet és a szeretetvendégség. Illetve megjelent az is, hogy ,, Tudunk egymásról, elég jól ismerjük egymást, segítjük egymást, összetartunk”

Miben kellene fejlődnünk, hogy még jobban be tudjuk tölteni a küldetésünket?

- „Határozott vezetői hozzáállás. Több közös megbeszélés, ima együtt”.

- „Magát a közösséget jó lenne fejleszteni, közös programokkal. Közös imaalkalmak, imádat, dicsőítés.”

- „Növekedés létszámban és elkötelezettségben.”

DUNAKESZI GYÜLEKEZETI FELMÉRÉS (2 tag és 3 látogató = 5 kitöltő)

Mivel ez is egy formálódó közösség, a kitöltők 100%-a kevesebb mint 5 éve a gyülekezet tagja, a felmérést csak nők töltötték ki. A kitöltők 60%-a, azaz 3 fő 30-39 év közötti, 1-1 kitöltő pedig a 20-29 és 50-59 éves korosztályba tartozik, ezzel 20-20%-ot tesznek ki.

Senki nem tagja házi csoportnak, 3 fő, azaz 60% naponta, 2 fő, azaz 40% hetente többször olvas Bibliát. András listája 2 embernek van, ez a kitöltők 40%-át jelenti, csendességnaplót a kitöltők 60%-a, 3 ember vezet. Személyes hitéleti célja 2 embernek van rendszeresen, ez 40% 3 ember, azaz 60% néha fogalmaz meg magának ilyet. 4 embernek, azaz a kitöltők 80%-ának van szolgálati területe, a kitöltők 60%-a, 3 fő kevesebb mint 5 órát szolgál, 1-1 ember pedig 5-10 óra és 10-15 óra között, ez 20-20%-ot jelent.

- Mindent egybevetve hogy érzed magad az Élő Remény Baptista Gyülekezetben? 4,8

- Összességében mennyire képes a gyülekezet betölteni a küldetését? 5

- Hogy látod, az a gyülekezeti életben mennyire tudjuk megélni az Isten imádatát? 5,2

- Mennyire insprálók számodra az istentiszteleti alkalmak? 5

- Hogy érzed magad a Gyülekezetben, mint közösségben? 5

- A Gyülekezet mennyire képes a misszióparancs "tegyetek tanítvánnyá" célját teljesíteni? 4,4

- Mennyire vagy elégedett az elöljáróság munkájával? 4,2

Véleményed szerint mik a gyülekezet erősségei?

- „Homogén összetétel, gyors reagálás az igényekre.”

- „A település felé végzett szolgálat (Szülői Fórum), rendszeres alkalmak: IT, imacsoport, gyermek alkalmak, ovis hittan”

- „Aktív, lelkes, sok területen keresi az új lehetőségeket, programokat”

- „Benjámin nagyon jó alkalmakat tart. Mindig hasznos új dolgokat tanulunk az igéről tőle vagy az interaktív alkalom miatt egymástól. Megfelelő ütemben növekszünk úgy érzem létszámban.”

- „Kitartás, szeretet, elfogadás.”

Van-e bármi egyéb, amit fontosnak tartasz megosztani a Gyülekezettel kapcsolatban?

„köszönöm, hogy számíthatunk mindig a veresi gyülekezet támogatására, számoltok velünk, teret engedtek a dunakeszi missziónak. Igyekszünk ezt a küldetésünket legjobb tudásunk szerint betölteni.”

„Hálás vagyok hogy van Dunakeszin Élő Remény! Remélem megerősödik."

ÖSSZEGZÉS

A célunk ezzel az esettanulmánnyal, hogy nyilvánossá tegyünk belső folyamatokat. Jól látszik, hogy korántsem egy tökéletes gyülekezet képe rajzolódik ki ebből az esettanulmányból. Azonban, igazán törekvő közösség képe látszik, akik nem félnek szembenézni nehéz kérdésekkel, tanulni másoktól és javítani a hibáikon.

A sokféle statisztikai adattal nem kívánunk senkivel összehasonlítási alapot adni vagy éppen keresni. Tisztában vagyunk vele, hogy minden gyülekezetnek elsősorban a saját küldetését kell betölteni. Ugyanakkor bízunk benne, hogy ezen esettanulmány segít és inspirál másokat is arra, hogy egyszerre legyenek Lélek és „adatvezéreltek”.

Mivel elindult a Stratégia 3.0, minket az is vezérel, hogy jól lássuk a hiányokat, beavatkozási pontokat, igényeket, erősségeket és lehetőségeket. Azt tanultuk meg, hogy ezek az adatok, a Biblia alapján és imádságban gondolkodva sokat segítenek a gyülekezeti döntések pontosabb meghozatalában.

A képek forrása az Élő Remény Baptista Gyülekezet honlapja (eloremeny.hu) és facebook oldala

(facebook.com/eloremeny)

„A gyülekezet 8 éve dinamikusan növekszik, az átlagéletkor pedig csökken.”

„Hatalmas változásról nem beszélhetünk, de a tendencia egyértelmű.”

„A gyülekezet erősségei kapcsán 2023-ban a közösség, szolgálat, nyitottság emelkedik ki, ezek az erősségek 2022-ben is a top 5-ben szerepeltek.”

„A vezetőség felé adott visszajelzések 2022-ben és 2023-ban is hasonlóak, a vezetőség legnagyobb erősségének látják az egységet, összetartást.”

„A kitöltők 50%-a tagja házicsoportnak.”

„Hálás vagyok hogy van Dunakeszin Élő Remény! Remélem megerősödik.”

Dr. Mészáros Kálmán

AMERIKAI ÚTINAPLÓ

A Baptista Teológiai Akadémia vezetése hivatalos meghívást kapott az Egyesült Államokba egy rövidebb tanulmányútra 2024. február 16-24 között. Az alábbi beszámoló teológiánk küldöttségének élményeibe, az utazás egyes állomásain tapasztalt megfigyeléseibe, valamint a látogatás jelentősebb eseményeibe enged betekintést nyernünk.

1. RÉSZ: HITHŐSÖK NYOMÁBAN

Utunk első állomása 2024. február 17-én Billy Graham szűkebb hazájába, születésének és felnövekedésének városába az Észak Karolinában található Charlotte városába vezetett.

Krisztustól kapott küldetésünk: "Tegyetek tanítvánnyá minden népet!" A bibliai időktől napjainkig nagyszerű példaképek sorakoznak előttünk, akik Istenben vetett töretlen hittel futották meg életpályájukat és sokakat vezettek az üdvösség útjára.

Billy Graham Library emlékmúzeum az evangélista szülővárosában Charlotte-ban

Közülük kimagasodik a huszadik század legismertebb evangélistája Billy Graham, aki több millió embernek hirdette szerte a világon a megtérés és újjászületés sürgető üzenetét személyes tanúságtételben, teltházas stadionokban, szószéken és katedrán, rádióban és televízióban, a világháló különböző csatornáin.

A századik életévét is megélt evangélista gazdag életútját bemutató Billy Graham Library emlékközpont Charlotte (North Carolina) városában található, ahol az evangélista is élt és ma is nagy tisztelet övezi emlékét.

A Baptista Teológiai Akadémia néhány tanára rövid amerikai tanulmányútja kapcsán felkereste a missziós emlékközpontot is, aminek ma is evangéliumi kisugárzása van. Az evangélista életútját bemutató gazdag tartalmú fénykép, videofilm, tárgyi emlékek között kiemelkedik a valamikori "vasfüggöny" mögötti evangelizációs körutak dokumentumai és ennek ma is megtapasztalható társadalmi hatása.

Számunkra, magyar látogatóknak különösen is a Tahi táborban és több vidéki magyar nagyvárosban látható, az evangélium iránt érdeklődő sokaság, a százezer fős, teljesen magtelt Budapest-Népstadion képei dobogtatták meg a szívünket. De ugyanígy döbbenetes élmény a kommunista diktatúra összeomlása előtt Erdélyben készített fényképek, ahol Kolozsvár, Arad, Temesvár, Marosvásárhely utcáin özönlő tömegek kisérték az evangélistát az igehirdetés helyszínére, hogy meghallgassák az Isten országa igazságáról szóló reményteljes üzenetet.

A kiállítás csarnokainak látogatása után tisztelettel álltunk meg az evangélista sirhantja mellett, hálaimát mondva Istennek alázatos szolgájának mindhalálig hűséges életéért. Jézus ezt üzeni ma is minden általa meghívott és a világmisszióba kiküldött tanítványának: "Légy hű mindhalálig és neked adom az életnek koronáját!" (Jelenések 2,10)

LÁTOGATÁS EGY AMERIKAI MEGAGYÜLEKEZETBEN

Vasárnap 18-án délelőtt reszt vettünk Asheville városában a Biltmore Baptist Church istentiszteletén. Ez a gyülekezet egy tipikusan amerikai „megachurch”, azaz tömegegyházi közösség. Ez azt jelenti, hogy alkalmazkodva a kortárs amerikai kultúrához, igyekeznek minden hasznos eszközt felhasználni annak érdekében, hogy minél több emberhez eljuttassák az evangéliumot.

Ez a baptista gyülekezet még a századfordulón jött létre, de több megújuláson ment keresztül az elmúlt évtizedekben. Jelenleg kilencezer tagja van, de folyamatos növekedésben vannak. Vasárnap délelőttönként kétszer tartanak istentiszteletet, amelyen mintegy kétezer ember vesz részt. A fő istentisztelet után a legkisebb gyermekektől a legidősebb korosztályig külön kiscsoportos bibliaiskolát is tartanak, ahol az igehirdetés témáját beszélik meg a résztvevők.

Ezen a vasárnapon is egy lendületes istendicsőitő énekkel kezdődött az istentisztelet, amely egy bemerítési alkalommal zárult. Az igehirdetés Jónás próféta történetéről szólt, aki bár külmissziós elhívást kapott Istentől, vonakodva teljesítette küldetését. Annak ellenére, hogy maga sem hitt az általa hirdetett megtérésre felszólító igehirdetése hatékonyságában, ennek ellenére Ninive népe komolyan vette a próféta szavát és hamut hintve fejükre, irgalmat kértek Istentől. A város így megmenekült.

Az igehirdető Jónás példáján keresztül világított rá azokra a vonásokra, amik a mi tanítványi küldetésünkben is akadályozhatják a hatékony lélekmentő munkát. Az alkalom végén felhívás hangzott el arra nézve, hogy aki magára ismert Jónás vonakodó jellemében és szeretne bűnbánattal a szívében helyreállni, az jöjjön előre a szószékhez egy imádságra. A felszólítás után nagyon sokan térdeltek le az emelvény lépcsőire Isten helyreállító és küldetésüket megújító irgalmát kérve.

Az istentisztelet után a gyülekezet egyik lelkipásztora készségesen bemutatta a hatalmas, minden szükséges modern eszközökkel felszerelt imaházegyüttes előadótermeit, vasárnapi iskolai szobáit, stúdióit és közösségi tereit. Jó volt egy jól szervezett, hatékonyan működő, a Szentlélek jelenlététől átitatott, folyamatosan növekvő gyülekezet életébe betekinteni.

MEGLEPŐ TALÁLKOZÁS EGY NEVES AMERIKAI EVANGÉLISTÁVAL

Ashville városa közelében az észak-karolinai Blue Ridge gyönyörű hegyvidékének szívében található a Billy Graham Training Center / Billy Graham Oktatóközpont. Ezt a lelki épülésre és fizikai pihenésre is alkalmas keresztény központot Billy és Ruth Graham alapította The Cove néven - a mi Tahi táborunkhoz hasonló erdős hegyek övezte völgyben.

Ez a 1200 hektáros erdőben kialakított csendes oktató és pihenő központ tökéletes környezetet biztosít az Teremtővel való kapcsolatkeresésre és a Biblia üzenetének mélyebb felismerésére. Ennek érdekében szinte hetente érkeznek különböző csoportok, egyszerű gyülekezeti tagok, lelki munkások, zenei csoportok, lelkipásztor házaspárok, ifjúsági vezetők és lelki megerősödésre vágyó érdeklődők, hogy különböző bibliai kurzusok, előadások, neves bibliatanítók, keresztény zeneművészek szolgálata révén inspirációt nyerjenek lelki megerősödésre és a Krisztustól kapott missziós szolgálat hűséges betöltésére.

Akár csoportos programokon való részvételre, előre meghirdetett események látogatására, személyes lelki elvonulásra, akár gyülekezeti csoportok számára is nyitott konferencia központ. Szívesen fogadnak külföldről is látogatókat és lelki inspirációra vágyó érdeklődőket. Honlapjukon további kérdésekre is szívesen válaszolnak: thecove.org

Bennünket magyar látogatókat is nagy szeretettel fogadtak, körbevezettek a mesés természeti környezetben felépített templomukban és oktatóközpontjukba. Még személyes meghívást is kaptunk legközelebbi lelkipásztor továbbképző kurzusukra.

Találkozás Will Graham evangélistával

Nagy meglepetésünkre személyesen találkozhattunk Will Graham testvérrel – Billy Graham unokájával – aki az elmúlt esztendőben Magyarországon evangelizált. Ő volt a 2023 november 19-én megtartott Baptista-500 jubileumi evangelizációs alkalom vendég igehirdetője, aki több mint tízezer ember előtt prédikált a Budapest-Sportarénában. Az igehirdetés után döntésre is felszólította a hallgatóságot, melyre közel ezren adtak pozitív választ azzal, hogy előre jöttek és elmondták a megtérők imáját.

Spontán találkozásunk egy közeli gyorsétteremben történt, ahol együtt ebédeltünk. Kihasználva az előre nem tervezett találkozási alkalmat, megköszöntük magyarországi szolgálatát, melynek során családtagjaink közül is voltak, akik elindultak a Krisztus követésében. Isten áldását kívántuk további lélekmentő munkájára, a viszontlátás reményében.

KÉK HEGYEK ORMÁN KAPOTT TANÍTVÁNYI KÜLDETÉS

Jézus Krisztus feltámadása után egy magas hegyre hívta tanítványait, hogy meggyőzze őket, hogy Ő él és mindazok, akik hisznek benne, azok is élni fognak. Megbízta őket, hogy ezt az örömhírt adják tovább minden teremténynek a Szentlélek meggyőző erejével. Ez a megbízatás ma is érvényben van, amit nekünk is megújult erővel és bölcsességgel teljesítenünk kell:

„Elmenvén tehát, tegyetek tanítványokká minden népet, megkeresztelve őket az Atyának, a Fiúnak és a Szentléleknek nevében, és tanítva őket arra, hogy megtartsák mindazt, amit én parancsoltam nektek. És bizony veletek vagyok mindig, a világ végezetéig." - Mt 28,19

A nemzetközi „Tanítványképző” résztvevői

Erre kaptunk bátorítást újra, amikor Észak-Karolina kéklő hegyei között található Mountain Doxology / Doxológia Hegye nevű Istent dicsőitő misszióközpontba érkeztünk 19-én hétfőn, ahol Isten jelenlétében különböző nemzet elkötelezett küldötteivel találkoztunk (A „doxológia” görög szó Istent dicsérő himnuszt, éneket, imádatot, hódolatot jelent)

A konferencia helyszíne a több mint ezer méter magasságú hegycsúcsra épített kastélyépület volt, melynek ablakaiból és kilátóhoz hasonló tornyából a négy égtáj felé tekintve három gyönyörű tóra és számtalan hegycsúcsra nyílik tiszta időben csodálatos kilátás a szikrázó napsütésben.

Ebben az épületben került sor a több napos tanítványképző bibliatanulmányozó konferenciára. Az előadótermekké alakított nappali csarnokban nyílttüzű kandalló mellett ülve tekintettük át a keresztény hitéletünk jelenlegi helyzetét, hiányosságait és lehetőségeit a Krisztustól kapott misszióparancs hatékonyabb teljesítésében. Nagyszerű volt a Biblia mellett csendességet tartani, Istent énekekben és imádságban dicsérni.

„Tanítvánnyá válni és tanítvánnyá lenni”

Amerikai tanulmányutunk legfontosabb célja a „Tanítvánnyá lenni és tanítvánnyá tenni” képzésen való részvétel volt. Az International Evangelism Association / Nemzetközi Evangelizációs Szövetség az elmúlt ötven évben szorosan együttműködött a Billy Graham Evangelizációs Társaság világszerte végzett lélekmentő szolgálatával.

A Dr. Billie Hanks, Jr. által vezetett világmissziós társaság az elmúlt 50 évben kiváló tanítványképző anyagot állítottak össze, amit számtalan országban tanítanak Észak-Amerikában, Dél-Amerikában, Európában és Ázsiában úgy hittudományi egyetemeken, bibliaiskolákban, általános és középiskolákban és természetesen különféle felekezeti hátterű evangéliumi gyülekezetekben is. Hatékony eszköznek mutatkozik az evangélium továbbadásában minden korosztályban a tanítvánnyá válás és tanítvánnyá tevés területén.

A „tanítvánnyá lenni és tanítvánnyá tenni” világmozgalom a nemzetek apostola Pál szavait tartja követendő példának:

„Amit tőlem hallottál sok tanú előtt, azokat add át megbízható embereknek, akik mások tanítására is alkalmasak lesznek.” – 2 Tim 2,2

5. RÉSZ: JÖJJ ÉS KÖVESS ENGEM!

Jézus amikor elhívta első tanítványait, ennyit mondott a Genezáreti tó partján halászó Péternek: „Jer és kövess engem.” Miután igent mondott és otthagyva a hálót és a Mester nyomdokába lépett, sok csodának, tanításnak, próbatételnek és áldásnak volt szemtanúja. Krisztus feltámadása után ismét személyes lelkigondozásba vette első elhívott tanítványát és ismét megkérdezte tőle: „Szeretsz-e még engem? – A hitében megrendült Pétert háromszor válaszolt „Igen”-nel, miután Jézus helyreállította őt és mint sziklaszilárd főapostolra bízta nyája őrzését: „Legeltesd az én juhaimat!”

Ez a bibliai elhívási történet és missziós küldetés felelősségteljes tudata erősödött fel a BTA delegációjának amerikai expedíciós tanulmányútjának utolsó állomásán Charlotte városában, amikor hazaindulásunk előtt 23-án pénteken felkerestük az amerikai nagyváros centrumában található St. Péter katedrális ősi épületét.

A vöröstéglás római katolikus templom a Martin Luther King Jr. sugárút sarán szinte eltörpül a belváros hatalmas égbetörő üvegfalú felhőkarcolói között. A templom főoltárán Jézus alakja látható, ahogyan Pétert megszólítja és követésére hívja.

Meglepő, hogy a katolikus templombelső emelvényén egy bemerítőmedencét is kialakítottak. A vízzel feltöltött medence alján a következő Pál apostol által rögzített igevers olvasható: „A keresztség/bemerítés által eltemettetünk vele a halálba, hogy amiképpen Krisztus feltámadt a halálból az Atya dicsősége által, úgy mi is új életben járjunk.” (Róma 6,4) Ez a bibliavers még inkább emlékeztet küldetésünkre, hogy minél több emberhez jusson el az evangélium jóhíre, és kötelezze el magát Krisztus mindhalálig hű követésére.

Charlotte városa egyébként valaha indián alapítású település volt. Erre a templom előtt elhelyezett emlékkő hívja fel a figyelmet. Ezen a következő szöveg olvasható: „A ma Tryon Street néven ismert útvonal egykor az indián őslakosság kereskedelmi útvonala volt, amely egykor több mint 800 mérföld hosszan húzódott a déli Cherokee nemzettől az északi Irokézekig.

Ez az út kötötte össze a népes Catawba indián nemzettelepüléseket a mai New York területén élő egykori irokéz törzseket is. Idővel ez az út kötötte össze az amerikai gyarmatok fő kereskedelmi útvonalait Philadelpiától, Észak- és Dél-Karolina különböző régióit. A ma Tryon Street nevet viselő útvonal Észak-Karolina állam első királyi kormányzója William Tryon (1765-1771) ezredes neve után kapta.”

A templomból kilépve Mesterünk szava jutott eszünkbe: „Én vagyok az Út, az Igazság és az Élet, nincs más út az Atyához, csak is énáltalam!” Milyen érdekes, hogy amerikai tanulmányutunk során jártunk Billy Graham sugárúton, aztán Martin Luther King Jr. főúton, most meg Tryon ezredes államalapító útvonalán, mi azonban Jézus Krisztus által kijelölt Isten országa felé vezető keskeny, de örökéletre vezető útvonalon szeretnénk továbbra is járni, amig Haza nem érkezünk…

Utunk végén hálaadásra hajtottuk meg fejünket Alkotónk előtt, aki előttünk járt ezen a tanulmányutunkon és adott új inspirációt Szentlelke által a kitartó tanúskodásra, hogy a jövőben még inkább törekedjünk Krisztustól kapott kettős küldetésünkre: „Hűséges tanítvánnyá lenni és másokat is elkötelezett tanítvánnyá tenni.” Soli Deo Gloria! – Immánuel, velünk az Isten!”

Billy Graham Library emlékmúzeum az evangélista szülővárosában Charlotte-ban

Billy Grahamről elnevezett négysávos sugárút Charlotte városában

Billy Graham sírkövén ez olvasható: Jézus Krisztus evangéliumának hírnöke János 14,6

„Jelenleg kilencezer tagja van, de folyamatos növekedésben vannak.”

A tízezer fős baptista gyülekezet Ashville belvárosában

„Jó volt egy jól szervezett, hatékonyan működő, a Szentlélek jelenlététől átitatott, folyamatosan növekvő gyülekezet életébe betekinteni.”

A magyar küldöttség tagjai: Tóth Sándor, Sebjan-Farkas Zsolt, Paróczi Szolt, Mészáros Kálmán, ifj. László Gábor, Balla Péter, Durkó István

A Billy Graham Oktatóközpont kápolnája előtt Durkó István és Mészáros Kálmán

Találkozás Will Graham evangélistával

„A konferencia helyszíne a több mint ezer méter magasságú hegycsúcsra épített kastélyépület volt.”

„A „tanítvánnyá lenni és tanítvánnyá tenni” világmozgalom a nemzetek apostola Pál szavait tartja követendő példának.”

A Nemzetközi „Tanítványképző” résztvevői

Péter apostol elhívása: „Jöjj és kövess engem!”

„Meglepő, hogy a katolikus templombelső emelvényén egy bemerítőmedencét is kialakítottak.”

Csia Lajos

Az ezeréves uralkodás

Evangéliumi, 2023, 136 oldal

Tavaly jelent meg Csia Lajos: „Az ezeréves uralkodás” című írása az Evangéliumi Kiadó gondozásában.[1] A könyv alapigéje a Jelenések könyve[2] 20. fejezetének első 6 verse:

„Azután láttam. Egy másik angyal szállt alá az égből, akinél a feneketlen mélység kulcsa volt, és kezében nagy lánc. Ez uralma alá kerítette a sárkányt, amaz ősi kígyót, aki vádló és a sátán, megkötözte ezer esztendőre és bevetette a feneketlen mélységbe. Azután bezárta a mélységet és pecsétet tett rája, hogy ne tévelyítse tovább a nemzeteket, míg az ezer esztendő végéhez nem érkezik. Azután kevés időre fel kell őt oldozni. Trónokat láttam. Voltak, akik rájuk ültek, s azokra ítélethozatalt bíztak. Láttam azután azokat a lelkeket, akiket Jézus tanúságtételéért és az Isten igéjéért lefejeztek, akik nem borultak földre a fenevad előtt, sem annak képmása előtt, akik nem vették sem homlokukra, sem kezükre a bélyeget: ezek megelevenedtek és a Krisztussal együtt királyságra léptek ezer évig. A többi halott nem elevenedett meg, amíg az ezer esztendő véget nem ért. Ez az első feltámadás. Boldog és szent az, aki részt kap az első feltámadásban. Hozzájuk nincs joga a második halálnak, hanem az Isten és a Krisztus papjaivá lesznek, és vele fognak uralkodni ezer esztendőn át.”[3] (Jel 20,1-6)

Csia ezt a kommentárt fűzi ezen versekhez:

„Ezek a szavak olyan éles és tiszta képet adnak, hogy értelmük felől nem lehet kétsége annak, aki a Bibliában Isten kijelentését keresi. A Jelenések könyve pontosan megjelöli az ezeréves uralkodás előzményeit és következményeit, a világ fejlődésében elfoglalt helyét. Éppen azért nem lehet sem „elszellemesíteni”, sem pedig más történelmi eseménnyel összekeverni. Vagy isteni kijelentésnek fogadjuk el, vagy a bibliakritika süppedékes talajára állunk, és azt a jogot igényeljük magunknak, hogy mi határozzuk meg, mi az igazság és mi nem; mit lehet isteni kijelentésként elfogadni, mit nem. Ez pedig olyan elbizakodottság, aminek a jelzésére a Bibliának nincs más szava, mint az, hogy „bolond”.”[4]

Tudjuk, hogy az ezer év csak a Jel 20-ban fordul elő. Akkor viszont felmerülhet bennünk a kérdés, hogy mi alapján lehet egy egész könyvet írni erről az időszakról? Csia válasza a következő:

„Az Új földön nem lesz többé bűn, mert semmiféle átkozott oda be nem megy. Ahol tehát olyan jövendölést találunk, amely a bűn jelenlétét feltételezi, azt is az ezeréves uralkodáshoz kell utalnunk. Az ezeréves uralkodás után a tüzes-kénköves mocsárba vettetik a halál is. Ahol tehát olyan isteni uralkodást jósol az Írás, amely alatt a halál még lehetséges, ott szintén mindig az ezeréves uralkodást kell érteni. Így aztán a Szentírásnak igen sok helyét segítségül kell és lehet hívni, hogy az ezeréves uralkodás bibliai képét megrajzolhassuk.”[5]

Akit részletesebben érdekel a téma, a „Csia Lajos művei” YouTube-csatornáján meghallgathatja a részletes könyvbemutatót, vagy egyből a kezébe is veheti könyvet.[6] „Mindent vizsgáljatok meg, és ami jó, azt tartsátok meg!”[7] (1Thessz 5,21) Ezenkívül rengeteg Csia-írás található a csialajos.hu honlapon.Tok Bence

1. „Az ezeréves uralkodás” legelőször 2008-ban jelent meg az Új Berea Kiadó jóvoltából, amikor is Csia: „Zakariás könyvének magyarázata” című írásával együtt került egy kötetbe.

2. Pontosabban: Jelenés könyve

3. Csia Lajos fordítása

4. Csia Lajos: Az ezeréves uralkodás (Evangéliumi Kiadó, 2023) 48. oldal

5. Uo. 49. oldal

6. A videó címe: „Csia Lajos Az ezeréves uralkodás című könyvének bemutatója – Budapest, 2023. november 29.”

7. Különösen is legyünk kritikusak a „Mi történik a holtakkal az ezeréves uralkodás idején?” című fejezetnél!

Table of Contents

© Szolgatárs folyóirat

Tóth Sándor

Függőség kontra önzetlenség

Balogh Barnabás és Baloghné Kovács Magdolna

Dicsőítés a bibliai kortól a XX. század közepéig

Rövid történeti áttekintés

Tóth Krisztián

A 2022-es népszámlálás néhány baptistákra vonatkozó aspektusa

Bacsó Benjámin-Urbán Korvin

Az Élő Remény Baptista Gyülekezet esettanulmánya a 2023-as belső gyülekezeti felmérés alapján

Dr. Mészáros Kálmán

Amerikai ÚTINAPLÓ